Справа № 627/661/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Каліберди В.А.,
з участю секретаря судового засідання Коломієць Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
в с т а н о в и в:
Представник позивача ТОВ «ФК «Процент» Руденко К.В. звернувся до суду через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №20848 від 09.10.2024 у розмірі 22800,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 09.10.2024 по 02.05.2026, що нараховані відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00 % річних) та графіку платежів, а також стягнення судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що 09.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (торгова марка «PROCENT») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 20848, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 гривень строком на 730 днів (до 09.10.2026 року), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ КБ «Приват Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних). 
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
Відповідач має обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, однак в порушення зобов`язань не сплачує її. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, починаючи з 09.10.2024 року, що має відображення у розрахунку заборгованості, порушує умови кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. 
Позивач звертає стягнення на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 09.10.2024 року по 02.05.2026 року. Позивач не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту відповідно до п. 2.1.2, 2.1.6, 4.7 кредитного договору, ч.2 ст. 1050 ЦК України, ч.4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування».
Посилався, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за процентами за кредитним договором становить 22800 гривень, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00 % річних), яку просить стягнути у судовому порядку.
Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 03.07.2026 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також задоволено клопотання про витребування доказів.
14 липня 2026 року на адресу суду з АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана інформація.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, 29 липня 2026 року засобами системи «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без його участі, за наявними у справі матеріалами, враховуючи витребувані судом докази належності платіжної картки відповідачу та зарахування суми кредиту. Проти заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне його повідомлення, а також його виклик було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подав.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 09 жовтня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 20848 в електронному вигляді, підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 903268.
Згідно з умовами п. 1.1. Кредитного договору на умовах, встановлених цим договором, товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 4000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором.
У п. 1.2. Кредитного договору сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом становить 1,0 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 365 %) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою.
Згідно п. 1.3. договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 730 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно з Додатком №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів.
У п. 1.6. Кредитного договору сторонами погоджено, що Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс (фінансову установу, що здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків) або іншим способом.
Розмір та строки сплати позичальником платежів за цим Договором погоджений сторонами в Додатку №1 до цього Договору.
Крім того, ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 903268 підписав Додаток № 1 до Кредитного договору № 20848 від 09.10.2024 року, який містить Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графік платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором № 20848 від 09.10.2024 року, Додаток № 2 до Кредитного договору № 20848 від 09.10.2024 року (інформаційне повідомлення) та Додаток № 3 до Кредитного договору № 20848 від 09.10.2024 року.
Позивачем надано суду лист директора ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. № 20260519-1 від 19.05.2026 про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» 09.10.2024 на суму 4000 гривень. Призначення платежу: Перерахування коштів за договором 20848 від 09.10.2024 року на умовах фінансового кредиту.
Факт перерахування ТОВ «ФК «Процент» грошових коштів ОСОБА_1 відповідно до умов кредитного договору № 208485від 09.10.2024 року також підтверджується відомостями, наданими суду Акціонерним товариством КБ «ПриватБанк», згідно яких убачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 . 09.10.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_3 було зараховано кошти у сумі 4000 гривень. Номер телефону, на який надсилалася інформація про підтвердження здійснення операції (фінансовий номер телефону) за період з 09.10.2024 по 14.10.2024 - НОМЕР_4. Номери телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 знаходяться в анкетних даних ОСОБА_1 .
З наданого позивачем детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним договором № 20848 від 09.10.2024 вбачається, що відповідачем не здійснювалися оплати за договором, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість: за сумою кредиту в розмірі 4000 грн.; за процентами в розмірі 22800 грн.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 20848 від 09.10.2024 року відповідачем ОСОБА_1 повністю або частково не спростований.
Відповідач не сплачує проценти відповідно до графіку платежів, чим порушує умови кредитного договору і не виконує взятих на себе зобов`язань, тому у нього виникла заборгованість з нарахованих процентів за користування кредитом, яка відображена у детальному розрахунку заборгованості (щоденних нарахуваннях і погашеннях). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача з нарахованих за період з 09.10.2024 року по 02.05.2026 року, але не сплачених процентів становить 22800 грн.
У позовній заяві ТОВ «ФК «Процент» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за процентами за користування кредитом у період з 09.10.2024 року по 02.05.2026 року у розмірі 22800 грн. При цьому, позивач не пред`явив до відповідача вимоги про дострокове повернення суми кредиту відповідно до п. п. 2.1.2, 2.1.6, 4.7. кредитного договору, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, ч. 4 ст. 16 Закону України « Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Також, як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором з несплати процентів, що призвело до виникнення простроченої заборгованості перед позивачем, яка останнім обґрунтована та доведена відповідними доказами, а відповідачем на спростування цього жодних доказів не надано, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 20848 від 09.10.2024 року за процентами за користування кредитом за період з 09.10.2024 року по 02.05.2026 року у розмірі 22800 грн, оскільки позовні вимоги є законними та обґрунтованими.
Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Статтею 133 ЦПК України, передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат позивачем надані наступні докази: Договір про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року, Витяг з Реєстру №1 від 30.04.2026 до Акту приймання-передачі наданих послуг №144 до Договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року, копія свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю, копія платіжної інструкції про оплату позивачем юридичних послуг відповідно до Договору.
Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 137 та частиною третьою статті 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних робіт, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану під час розгляду даної справи в суді.
Суд зазначає, що при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. 
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20.
Як вбачається із матеріалів справи, правова позиція позивача та його представника була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору. При цьому, слід зазначити, що по даній категорії справи, правова практика є усталеною, представник позивача особистої участі у судовому засіданні не брав.
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, у розмірі 5000 гривень.
Враховуючи задоволення позову, відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131, 141, 211, 223, 258, 263-265, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 13,15,16, 509,510,524-526, 530,532-534, 536, 543, 553-555, 545-551, 572, 610-612,615,621-625, 626,1048-1050,1054 ЦК України, суд-
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» (адреса місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ: 41466388, поточний рахунок IBAN НОМЕР_6 , банк отримувач АТ "Сенс Банк") заборгованість за кредитним договором № 20848 від 09.10.2024 року у розмірі 22800 (двадцять дві тисячі вісімсот) гривень, що становить заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 09.10.2024 року по 02.05.2026 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» (адреса місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ: 41466388, поточний рахунок IBAN НОМЕР_6 , банк отримувач АТ "Сенс Банк") судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн) 40 коп та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент», адреса місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ: 41466388)
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя  Каліберда В. А.