ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року | Справа №160/6285/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний інститут медико - соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення ,-
ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (пров. Феодосія Макаревського, буд. 1-а, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ 03191673), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії, прийняте Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» 11.11.2025 року за №ЦО-13647/1.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив наступне. Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 15.07.2025 за № 74/25/1546/В, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнано з 08.07.2025 особою з інвалідністю ІІІ (третьої) групи (причина інвалідності: захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини), з терміном до 01.06.2026 року. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був визнаний особою з інвалідністю внаслідок війни, останньому було видане посвідчення серії НОМЕР_2 від 23.07.2025 року (дійсне до 01.06.2026 року) та призначено виплату пенсії. У зв`язку із вищевикладеним, наявні достатні підстави для встановлення позивачу 3 групи інвалідності. Однак 12.12.2025 від відповідача надійшов витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатом перевірки обгрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико - соціальної експертної комісії №ЦО-13647/1 від 11.11.2025 року, яким скасовано рішення про встановлення групи інвалідності. Позивач зазначає, що у відповідача були відсутні підстави для перегляду вже встановленої групи інвалідності. Окрім наведеного позивач зазначає, що внаслідок прийняття неправомірного рішення про скасування встановленої групи інвалідності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області стягуються виплачені суми пенсії. У зв`язку з вищезазначеним звернувся з позовом до суду для захисту свого порушеного права.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/6285/26, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
27.05.2026 року Державною установою «Український державний науково – дослідний інститут медико – соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я» подано відзив проти позову, в якому відповідачем позовні вимоги заперечуються в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 було покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673). Враховуючи зазначене, ЦМСЕК МОЗ України було передано всі нерозглянуті матеріали та справи за запитами правоохоронних органів до Центру оцінювання функціонального стану особи (скорочено – ЦОФСО) для подальшого розгляду на виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 року.
При цьому, повідомляємо суд, що на адресу Відповідача надійшов лист заступника Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_2 від 08.11.2024 року, якими було доручено Центральній медико-соціальній експертній комісії Міністерства охорони здоров`я України на виконання процесуальних документів правоохоронних органів здійснити перевірку обґрунтованості рішень щодо зазначених у додатках до запитів осіб, а у разі необхідності провести переогляд шляхом - проведення медикосоціальної експертизи стосовно таких осіб і прийняти відповідні рішення. Так, на адресу Відповідача надійшла постановою слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Іванової Юлії Анатоліївни від 28.03.2025 року року по кримінальному провадженню № 42023052110000086, внесеного до ЄРДР 18.08.2023 року в якій вказаний ОСОБА_1 для її виконання Центром оцінювання функціонального стану особи ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ». З огляду на вказані обставини, враховуючи вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року за № 1338, яка в повному обсязі набула чинності з 01.01.2025 року, СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області було направлено на адресу ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ» на який з 01.01.2025 року покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи, постанову слідчого від 28.03.2025 року, прийняту в рамках кримінального провадження для її виконання, що кореспондується з абз. 1 п. 51 Порядку. Враховуючи вказані вище обставини, експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи законно та в межах повноважень визначених чинним законодавством був проведений ретельний аналіз документів медико-експертної справи Позивача на підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення групи інвалідності, а також, експертна команда мала повне законодавчо обґрунтоване право для скасування попереднього рішення МСЕК. 
При цьому, просять звернути увагу суд, що експертною командою ЦОФСО у відповідності до пункту 11 оскаржуваного рішення, було належно обґрунтовано своє рішення, а суд не може перебирати на себе повноваження МСЕК, щодо визначення обґрунтованості міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи на підставі медичних документів. Виключно експертною командою (колегіально) приймається рішення про відповідність критеріям встановлення групи і терміну інвалідності особи (висновок Верховного Суду у справі № 0540/7965/18-а при розв`язанні спору щодо оскарження рішення МСЕК).
Також відповідачем тричі було надіслано відзив проти позову, що за змістом дублюють первісний відзив.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.
Починаючи з 28.01.2023 року по 25.02.2024 року, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (надалі по тексту – Позивач та/або ОСОБА_1 ) проходив військову службу у Збройних Силах України за призовом по мобілізації. Під час перебування на військовій службі Позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі Пологівського району Запорізької області, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_3 за вих. № 2069/Б/13-2334 від 14.02.2025 року. 
На підставі свідоцтва про хворобу в/ч НОМЕР_4 № 1032 від 26.10.2023 року, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на підставі статті 53-а графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, який є Додатком 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року, було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, а виявлені у Позивача захворювання було визнано такими, що пов`язані із захистом Батьківщини та проходженням військової служби. 
Відповідно до п.5 наказу командира Військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 57 від 24.02.2024 року, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 25.02.2024 року був виключений із списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення. 
Згідно з довідкою серії 12 ААГ № 570867 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 895 від 22.05.2024 року, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було встановлено ІІІ (третьої) групу інвалідності (причина інвалідності: захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби). Інвалідність було встановлено на строк до 01.06.2025 року. 
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 15.07.2025 за № 74/25/1546/В, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнано з 08.07.2025 особою з інвалідністю ІІІ (третьої) групи (причина інвалідності: захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини), з терміном до 01.06.2026 року. 
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був визнаний особою з інвалідністю внаслідок війни, останньому було видане посвідчення серії НОМЕР_2 від 23.07.2025 року (дійсне до 01.06.2026 року) та призначено виплату пенсії. 
11.10.2025 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) засобами поштового зв`язку від Державної установи «УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ МЕДИКОСОЦІАЛЬНИХ ПРОБЛЕМ ІНВАЛІДНОСТІ МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВЯ УКРАЇНИ» (код ЄДРПОУ 03191673) (надалі по тексту – Відповідач та/або ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ») отримав відповідний лист-повідомлення, в якому Позивача було проінформовано про необхідність прибути до Відповідача для проходження медичного обстеження 
31.10.2025 року, ОСОБА_1 був госпіталізований до відділенні експертизи та відновлення функціонування і тифлореабілітації ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ», в якому проходив медичне обстеження у період з 31.10.2025 р. до 07.11.2025 р., за результатами якого йому було встановлено основний діагноз: 120.8.7, Q23.01 ІХС: стенокардія напруження ІІ (другий) ФК. Стенозуючий коронаросклероз (КАГ 08.08.2023): стеноз ПМШГ ЛКА до 50%, ІДГ – 90%, стентування в 1ДГ ЛКА – 1 стент (26.08.2023 р.). ВВС: двостулковий нестенезований АК (максимальний т/к градієнт 10 мм рт.ст.). Розширення висхідного відділу аорти (3,9 см). Помірна недостатність. АК. СН стадія С із збереженою ФВ ЛШ (58% за Симпсоном), Гіпертонічна хвороба ІІ стадія, 3 ступінь. Ризик 4. Супутній діагноз: ХХН ст. (G3b, ШКФ 36 мл/хв.): сечокам`яна хвороба: мікроліт правої нирки, вторинно хронічний пієлонефрит, загострення. ХХН ІІ ст. N11.0 120.0, N18.3. Хронічний гастрит культі шлунку. Стан після резекції шлунку по Б-2 (2000р.), що підтверджується випискою № 5298 із медичної карти стаціонарного хворого.
12.12.2025 р. Позивачем одержано копію витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 11.11.2025 року за № ЦО-13647/1.
В обґрунтування рішення зазначено наступне.
Дата прийняття та номер рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медикосоціальної експертної комісії, що оскаржується» Рішення № ЦО-13647/1, вказано: номер – 895, дата прийняття – 22.05.2024 року. 
Відповідно до пункту 6.1. «Підстава для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці» Рішення № ЦО-13647/1, вказано: постанова слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді. При цьому, у пункті 6.2. «Реквізити документів, на підставі яких ініційовано перевірку обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці» Рішення № ЦО-13647/1, зазначено: лист № 132424-2025 від 03.10.2025р. крим.провадження № 12024071140000379 від 13.06.2024 р., постанова про призначення перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної комісії 01.10.2025р. 
У пункті 9 «Обґрунтування рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки» Рішення № ЦО-13647/1, вказано: команда вивчила надану медико-експертну документацію, врахувала дані додаткових методів досліджень в клініці інституту, висновки лікарів-консультантів клініки та прийшла до висновку, що III група інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, строком на 1 рік встановлена необґрунтовано. При оцінюванні ступенів функціональних порушень та ступенів обмеження життєдіяльності ОСОБА_1 мають місце легкі патологічні зміни з боку серцево-судинної, сечовидільної, травної систем, які не відповідають критеріям встановлення жодної групи інвалідності та не дають підстав визнати ОСОБА_1 особою з інвалідністю. Група скасована 11.11.2025 року (Постанова КМУ від 03.12.2009 № 1317, постанова КМУ від 15.11.2024 року № 1338). У пункті 10.1. «Рішення про підтвердження рішення, що оскаржується» Рішення № ЦО-13647/1, зазначено - ні, а у пункті 10.2. «Рішення про скасування рішення, що оскаржується» вказано – так. 
Таким чином, зі змісту витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 11.11.2025 року за № ЦО-13647/1, Позивачем було встановлено, що за результатами перевірки Відповідачем скасоване рішення медико-соціальною експертною комісією № 895 від 22.05.2024 року, яким ОСОБА_1 було встановлено ІІІ (третю) групу інвалідності, строком до 01.06.2025 року із встановленням дати повторного переогляду.
Не погоджуючись з вказаним рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернулась з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд звертає увагу, що при розгляді даної справи судом не досліджується медичний критерій (стосовно діагнозу та його правомірності), а лише юридична процедура прийняття і відповідність спірного рішення вимогам законодавства.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечитиналежнийсоціальний захист.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 №1317(втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1338 від 15.11.2024) булозатверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, відповідно до якихмедико-соціальну експертизу проводили медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 №561 (втратив чинність на підставіНаказуМіністерства охорони здоров`я №2067 від 10.12.2024) була затверджена Інструкція про встановлення груп інвалідності, пунктом 1.4 якої було визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. При огляді у МСЕК проводились вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.
Вказана Інструкція була чинна станом на час встановлення позивачу групи інвалідності у 2020 та 2023 р.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809 права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії було покладено на державну установу "Український державний науково - дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" з дати підписання цього наказу. Цим же наказом затверджено нове Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ. Вказаний наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я №2022 від 03.12.2024 "Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи". Цим наказом права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи покладені на державну установу "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673).
Відповідно до цього наказу Центру оцінювання функціонального стану особи наказано забезпечити прийняття медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338.
Відповідно до абзацу 2 пункту 3 «Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Положення) експертні команди формуються з метою організації та проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання) відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи» та критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених Постановою №1338. У пункті 7 Положення зазначено, що права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи за рішенням МОЗ покладаються на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ, та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
Згідно з пунктом 10 Порядку №1338 рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024№ 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
Згідно з підпунктом 2 пункту 8 Положення Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення.
Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Аналогічне положення зазначенеу пункті 51 Порядку, в якому встановлено, що Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді; за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу); за результатами моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи.
Згідно з абзацом 13 пункту 51 Порядку за результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до пункту 53 Порядку після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням, та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності). У разі відсутності електронної пошти зазначені документи надсилаються протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10.12.2024№2067 "Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи" затверджено серед іншого: перелік відомостей, що містяться в направленні на оцінювання повсякденного функціонування особи;перелік відомостей, що містяться в протоколі розгляду експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи;перелік відомостей, що містяться в рішенні експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; форму направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи;форму рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;форму витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Оцінюючи усі докази по справ у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Спірні правовідносини між сторонами виникли внаслідок незгоди позивача з рішенням Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» від 11.11.2025 року за № ЦО-13647/1, яким скасовано встановлену позивачу ІІІ групу інвалідності.
Суд зазначає, що фактично звернення позивача до суду з даним позовом направлено на вирішення питання щодо відновлення йому відповідної групи інвалідності.
В рішенні зазначено, що підставою для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці є постанова слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді.
Судом встановлено, що на адресу відповідача надійшла постанова слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Іванової Юлії Анатоліївни від 28.03.2025 року року по кримінальному провадженню № 42023052110000086, внесеного до ЄРДР 18.08.2023 року в якій вказаний ОСОБА_1 для її виконання Центром оцінювання функціонального стану особи ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ». З огляду на вказані обставини, враховуючи вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року за № 1338, яка в повному обсязі набула чинності з 01.01.2025 року, СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області було направлено на адресу ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ» на який з 01.01.2025 року покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи, постанову слідчого від 28.03.2025 року, прийняту в рамках кримінального провадження для її виконання, що кореспондується з абз. 1 п. 51 Порядку.
При цьому суд враховує, що 31.10.2025 року, ОСОБА_1 був госпіталізований до відділенні експертизи та відновлення функціонування і тифлореабілітації ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ», в якому проходив медичне обстеження у період з 31.10.2025 р. до 07.11.2025 р. та результати обстеження також було взято до уваги відповідача при винесенні оскаржуваного рішення.
В обґрунтування рішення зазначено наступне.
Команда вивчила надану медико-експертну документацію, врахувала дані додаткових методів досліджень в клініці інституту, висновки лікарів-консультантів клініки та прийшла до висновку, що III група інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, строком на 1 рік встановлена необґрунтовано. При оцінюванні ступенів функціональних порушень та ступенів обмеження життєдіяльності ОСОБА_1 мають місце легкі патологічні зміни з боку серцево-судинної, сечовидільної, травної систем, які не відповідають критеріям встановлення жодної групи інвалідності та не дають підстав визнати ОСОБА_1 особою з інвалідністю.
Надаючи оцінку вказаному Верховний Суд у постановах від 26.09.2018 у справі №817/820/16, від 17.12.2018 у справі №819/3211/15, від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а, від 30.04.2021 у справі №160/12235/19 висловив правову позицію, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів «Інструкції про встановлення груп інвалідності», «Положення про медико-соціальну експертизу» та «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності».
При цьому, в постанові від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від вищевикладених правових висновків.
З огляду на зазначене, суд констатує, що у даній справі відсутні підстави для здійснення власної оцінки прийняття відповідачем висновку щодо відсутності підстав для встановлення позивачу групи інвалідності, оскільки це є дискреційним повноваженням експертної команди.
Вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційним повноваженням відповідних експертних команд та вимагає наявності медичної освіти та спеціальних знань, а адміністративний суд, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до компетенції цього органу.
З огляду на наведене, суд наголошує, що відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення позивачу інвалідності є дискреційними повноваженнями та виключною його компетенцією.
Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою №1338.
Згідно з підпунктом 2 пункту 8 Положення Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.
Отже, позивачем не доведено факту вчинення з боку відповідача порушення його прав, свобод та інтересів.
З урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави визнавати протиправним та скасовувати індивідуальний акт відповідача, а саме, рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» від 11.11.2025 року за № ЦО-13647/1, та відповідно зобов`язувати його встановити інвалідність у відповідності до стану здоров`я.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки в задоволенні адміністративного позову було відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний інститут медико - соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна