Справа № 289/148/26
Номер провадження 2/289/1265/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :
головуючого судді Сіренко Н.С.,
за участі : секретаря судового засідання Василенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «ЕЙС» 29.01.2026 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 914229800 від 11.11.2022 у розмірі 50832,50 грн., судові витрати в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 26.01.2022 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 914229800 на суму 3500,00 грн. у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
Перед укладенням Кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора: www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет позичальника, заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, номер банківської картки для перерахування коштів, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу після того, як сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в т.ч. щодо розміру кредиту, строку та умов користування коштами, розміру і типу процентної ставки.
Як зазначає позивач, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, в сумі 3500,00 грн. на умовах, визначених Кредитним договором, шляхом перерахування через банк-провайдер.
В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 10500,00 грн.
28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, термін дії якого в подальшому продовжувався шляхом укладання Додаткових угод. Первісний кредитом та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору Факторингу підписали Реєстр прав вимог №255 від 24.10.2023, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 31/0724-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги №1 від 31.07.2024.
В подальшому, 15.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 15/07/25-Е, за яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 50832,50 грн., з яких 10495,57 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 40336,93 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Посилаючись на те, що відповідач кредит та відсотки за його користування не сплачує, просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором, витрати на професійну правничу допомогу та судові витрати по справі.
11.03.2026 на виконання ухвали від 05.02.2026 до суду від АТ «ОТП БАНК» надійшла витребувана інформація (т.1 а.с.131-142,148-165).
08.04.2026 Радомишльським районним судом Житомирської області було ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено (т.1 а.с.168-170).
Ухвалою Радомишльського районним судом Житомирської області від 08.06.2026 заочне рішення від 08.04.2026 було скасоване та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (т.1 а.с.234-235).
12.06.2026 від представника відповідача адвоката Равлюка В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з позовними вимогами сторона відповідача не згодна, зазначений в кредитному договорі розмір відсотків е явно надмірним, окрім того відсотки позивачем нараховувалися після спливу встановленого умовами договору строку кредитування, при цьому відсотки нараховані за ставкою 2.5% на день, що суперечить положенням ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%, таким чином заявлена сума заборгованості є надмірною та неспівмірною, а також частково нарахована поза межами строку кредитування, відтак не підлягає задоволенню. Окрім того, позивач не довів належним чином своє право вимоги за кредитним договором, так як Договір факторингу №28/1118-01 укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 28.11.2018, а кредитний договір №914229800 з відповідачем укладений 11.11.2022, тобто майже через 4 роки після укладення вказаного договору факторингу, таким чином позивач не набув статусу належного кредитора у зобов`язанні. Окрім того, вважає заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу 7000,00 грн. очевидно завищеною, враховуючи, що дана справа відноситься до справ незначної складності та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (т.1 а.с.242-247). 
16.06.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно яких вважає заперечення представника відповідача необґрунтованими, щодо нарахованої суми заборгованості за відсотками – вважає, що відповідач як споживач особисто вибрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору, в тому числі щодо розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитом. Відсотки нараховувалися у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, а виходячи з умов Кредитного договору, нараховані відповідачу проценти за користування кредитом поза межами встановленого договором строку кредитування є погодженою сторонами мірою відповідальності за порушення відповідачем строків повернення кредиту, які підлягають стягненню з нього в повному обсязі як в межах строку дії договору (відповідно до ст. 1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст. 625 ЦК України). Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до відповідача зазначає, що строк дії укладеного 28.11.2018 Договору факторингу №28/1118-01 неодноразово продовжувався шляхом укладення Додаткових угод і виконання цього Договору здійснювалося не одномоментно, а протягом всього часу його дії з 28.11.2,18 по 31.12.2024, отже на момент включення кредитного договору №914229800 від 11.11.2022 до реєстру, право вимоги вже існувало, отже відповідач зробив помилковий висновок щодо предмету факторингу, який (як і всі в подальшому укладені договора факторингу) укладений на законних підставах. Долучені до матеріалів справи витяги із Реєстру прав вимог до договорів факторингу підписані і мають печатки уповноважених осіб, а також іншу важливу інформацію, отже оформлені належним чином. Просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі та стягнути на користь позивача понесені судові витрати (т.2 а.с.1-17).
16.06.2026 позивач направив суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 914229800 від 11.11.2022 у розмірі 49825,10 грн., а також судові витрати: судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. (т.2 а.с.18-24).
Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позову просив розглядати справу за його відсутності. 
Відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.39а,53), однак до суду не з`явився, його інтереси в суді представляє адвокат Равлюк В.В.
Представник відповідача адвокат Равлюк В.В. в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні заявлених позивачем позовних вимог в повному обсязі з урахуванням викладених у відзиві заперечень.
Суд, заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши наявні в справі докази, приходить до таких висновків.
В судовому засіданні встановлено, що 11.11.2022 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі «Кредитодавець») та  ОСОБА_1 (далі «Позичальник») укладено Договір кредитної лінії № 914229800 в електронній формі, відповідно до умов п.2.1. якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 10500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (а.с.13 зворот.-21).
Згідно пунктів 2.3 Договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 3500,00 грн. одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення 08.12.2022.
Строк Дисконтного періоду складає 27 днів від дати отримання першого траншу, цей строк може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду оплати всіх нарахованих процентів за умови активування позичальником функції продовження строку Дисконтного періоду, кількість продовжено не обмежена (п.3.1.-3.2.).
За умовами пунктів 7.1., 7.2. договору рекомендована дата дострокового повернення всієї суми кредиту за всіма виданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 08.12.2022, а саме протягом 27 днів від дати отримання першого траншу позичальником; в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 5 календарних днів після настання однієї з обставин: 7.2.1. закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1. договору; 7.2.2. дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2. або п. 9.1.1.7., або п. 9.2.1.5. договору.
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, а саме за весь строк Дисконтного періоду кредитування нарахування процентів здійснюється за ставкою 2,10 процентів в день від суми залишку за кожний день користування ним (п.8.3. Договору), а після закінчення Дисконтного періоду кредитування – за ставкою 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту (п.8.4.).
Відповідно до пункту 11.1. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Позичальником  ОСОБА_1 вказаний Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV93Х9W 11.11.2022 (а.с.21 на звороті).
У вказаному договорі сторонами погоджено всі його істотні умови, договір є дійсним і у судовому порядку не оскаржувався. Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та розміром і порядком сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. 
Також матеріали справи містять роздруківку заявки на отримання грошових коштів в кредит від 11.11.2022, що містить суму кредиту 3500,00 грн., персональні дані ОСОБА_1 , його адресу реєстрації та проживання, номер карти 5168-87ХХ-ХХХХ-5861 (а.с.32).
З даних довідки щодо дій позичальника в Інформаційній-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» убачається, що акцепт оферти підписано позичальником ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором MNV93Х9W, відправленим позичальнику 11.11.2022 о 22:44:48 номер телефону НОМЕР_1 . Ідентифікатор введено позичальником 11.11.2022 о 22:44:56, перерахування грошових коштів здійснено 11.11.2022 о 22:45:02. В подальшому неодноразово було збільшено суму кредиту: 25.12.2022 - сума 1000,00 грн.; 25.12.2022 - сума 1000,00 грн.; 25.12.2022 - сума 1000,00 грн.; 25.12.2022 - сума 1000,00 грн.; 26.12.2022 - сума 1000,00 грн.; 26.12.2022 - сума 1000,00 грн.; 26.12.2022 - сума 1000,00 грн. Відповідач здійснював оплати та неодноразово продовжувався строк користування кредитом, востаннє 17.08.2023 на 24 дні з визначенням кінцевої оплати 16.09.2023 (а.с.24).
Перерахування грошових коштів платником ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" отримувачу  ОСОБА_1 підтверджується платіжними дорученнями: від 11.11.2022 - перераховано 3500,00 грн. (а.с.38); від 25.12.2022 чотири платежі на суму по 1000,00 грн. кожний (а.с.37 на звороті-40); від 26.12.2022 три платежі на суму по 1000,00 грн. кожний (а.с.40 на звороті-41 на звороті), у графі призначення платежів вказано "переказ коштів згідно договору № 914229800 від 11.11.2022,  ОСОБА_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer", що також підтверджується довідками ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА"(а.с.81-84).
Згідно наданої АТ «ОТП БАНК» інформації від 06.03.2026 на ім`я ОСОБА_1 в банку відкрито в тому числі платіжну картку № НОМЕР_3 (а.с.132), на яку зараховувалися грошові кошти: 11.11.2022 - на суму 3500,00 грн.; 25.12.2022 чотири платежі по 1000,00 грн.; 26.11.2022 – три платежі по 1000 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с.134-142). 
Факт укладення 11.11.2022 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі «Кредитодавець») та  ОСОБА_1 (далі «Позичальник») Договору кредитної лінії № 914229800 в електронній формі стороною відповідача не заперечується, як і не заперечується факт отримання грошових коштів позичальником.
Суму заборгованості відповідача позивач підтверджує наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості (а.с.93-96,97-98).
Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним Договором № 914229800 від 11.11.2022 за розрахунком позивача загальна заборгованість ОСОБА_1 за цим кредитним договором перед ТОВ «ФК «ЕЙС», станом на 26.12.2025 складає 50832,50 грн., з яких 10495,57 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту, та 40336,93 грн. – прострочена заборгованість за процентами (а.с.99).
Отже наведені обставини укладання договору виконання кредитором обов`язку із надання грошових коштів у кредит, та невиконання відповідачем позичальником обов`язку із їх повернення та сплати відсотків, є встановленими судом й відповідачем не спростовані.
Поряд з цим, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07.10. 2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19 та ін.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Що стосується факту відступлення права грошової вимоги до відповідача від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Ейс», то суд враховує наступне.
Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до положень ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Отже, виходячи із положень ст. 1078 ЦК України, за договором факторингу допускається відступлення як наявної, так і майбутньої вимоги.
Таких висновків дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 19.10.2015 (справа №910/3498/15-г), де вказав, що тільки договору факторингу, порівняно з іншими договорами, притаманна можливість здійснювати відступлення як наявної, так і майбутньої грошової вимоги. Інші договори, включаючи загальний договір відступлення права вимоги (цесії), розраховані на відступлення лише наявних вимог.
Майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу. Майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення (постанова Верховного Суду від 07.01.2026 у справі № 727/2790/25 в аналогічній справі щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», в якій було узагальнено судову практику та зроблено висновок щодо правомірності переходу права вимоги на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 між Первісним Кредитором та ТОВ «Таліон Плюс»)).
Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.
Судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату. Пунктом 1.3 Договору передбачено, що право вимоги означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги які виникнуть у майбутньому. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку; підписанням реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (а.с.42-47). 
В подальшому ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладали додаткові угоди до Договору факторингу : № 19 від 28.11.2019 (а.с.47 на звороті), №26 від 28.11.2018 (а.с.48-52), №27 від 31.12.2021 (а.с.53), №31 від 31.12.2022 (а.с.52 на звороті) та №32 від 31.12.2023 (а.с.54), якими продовжувався строк дії Договору факторингу № 28/1118-01, так, згідно Додаткової угоди №32 від 31.12.2023 строк дії Договору продовжено до 31.12.2024.
Згідно п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 право вимоги означає, всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі право грошової вимоги до боржників по сплаті боргу за договорами, строк платежу за якими не настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Згідно Реєстру прав вимоги № 255 від 24.10.2023 ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» право вимоги до боржників, в якому під порядковим № 70 зазначено  ОСОБА_1 , при цьому у ньому зазначені номер і дата кредитного договору, реєстраційний номер облікової картки платника податків, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) – 25498,13 грн. (а.с.56-57).
В Акті звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2023 зі сплати суми фінансування за реєстром вимоги №255 від 24.10.2023 за Договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони підтвердили, що станом на 31.12.2023 фактором здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення прав вимоги за цим реєстром (а.с.55).
Верховний Суд у постанові від 07.01.2026 у справі № 727/2790/25 зазначив, що грошова вимога, яку клієнт передає фактору, може відступатися клієнтом фактору у зв`язку з її продажем останньому (частина перша статті 1084 Цивільного кодексу України) або з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, оскільки за змістом частини другої статті 1084 Цивільного кодексу України фактор має право у разі невиконання клієнтом зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленої грошової вимоги до боржника. Таким чином, договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги.
Отже, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передано ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги за договором №914229800 від 11.11.2022 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 у межах строку дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», що виникла в майбутньому.
Після чого 31.07.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов'язується відступити ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов'язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.58-46). Згідно з п. 4.1. цього Договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку.
Згідно з реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №914229800 від 11.11.2022, загальна сума заборгованості по кредиту становить 50832,50 грн., яка складається із : заборгованість по основному боргу в сумі 10495,57 грн., заборгованість по відсотках в сумі – 40336,93 грн. (а.с.64-65).
В подальшому 15.07.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов якого фактор зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов'язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов'язання (позики), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов'язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід'ємною частиною договору (а.с.66-77).
Згідно з Реєстром боржників від 15.07.2025 до Договору факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №914229800 від 11.11.2022, загальна сума заборгованості по кредиту становить 50832,50 грн., яка складається із : заборгованість по основному боргу в сумі 10495,57 грн., заборгованість по відсотках в сумі – 40336,93 грн. (а.с.78-79).
З огляду на викладені обставини, вбачається, що укладаючи договори факторингу, сторони цих договорів обумовили умову, яка полягає у тому, що передача права вимоги здійснюється на підставі Реєстру прав вимог, які є невід`ємним додатком до договорів факторингу, у яких зазначено перелік кредитних договорів та боржників за ними. Окрім цього, невід`ємними додатками договору є додаткові угоди, якими продовжувався строк дії договору факторингу.
Відтак право вимоги за кредитним договором № 914229800 від 11.11.2022 були передані ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ОНЛАЙН ФІНАНС», та останнім в подальшому позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі реєстрів прав вимог, які оформлені належним чином.
Суд встановив, що докази відступлення є у матеріалах справи, і договори факторингу передбачали можливість передачі майбутніх вимог, що не суперечить чинному законодавству. Таким чином, заперечення відповідача щодо правомірності самого відступлення права вимоги не є запереченнями, які він мав проти первісного кредитора у сенсі статті 518 ЦК України, а стосуються правомірності переходу прав до нового кредитора, що позивачем було належним чином доведено.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст. 1050, 1048, 625 ЦК України.
Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК).
Суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором і взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорах строки грошові кошти (кредиту) та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка не сплачувалась ні новим, ні попередньому кредитору, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь кредитора ТОВ «ФК «Ейс» заборгованості за кредитним договором.
ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» на підтвердження розміру не виконаного ОСОБА_1 зобов`язання за договором № 914229800 від 11.11.2022 надано розрахунок заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», з якого вбачається, що за цим договором кредитодавцем було видано ОСОБА_1 грошові кошти на суму 10500,00 грн., останній здійснював оплати всього на суму 30524,00 грн. (а.с.93), не виконано зобов`язання з повернення тіла кредиту та процентів на загальну суму 25185,36 грн. Із даного розрахунку вбачається, що відсотки нараховувалися за період з 11.11.2022 по 24.10.2023 (а.с.93-96).
Відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором чи підтверджували повне погашення заборгованості на рахунок первісного кредитора чи його правонаступників, а також відповідачем не надано власного розрахунку.
В подальшому, після отримання права вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитним договором № 914229800 від 11.11.2022 нараховувалися відсотки за цим договором, всього станом на 31.07.2024 нараховано проценти на суму 40336,93 грн., згідно розрахунку заборгованості загальна сума боргу ОСОБА_1 становить 50832,50 грн. (а.с.97-98).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 зазначено, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у даному випадку - подані позивачем розрахунки заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Разом з тим, суд не може погодитись із заявленим позивачем розміром відсотків, враховуючи наступне.
В п.п.3.1.-3.4. вказано, що позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк Дисконтного періоду користування складає 27 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х - Y), де: Z - кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х - поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y - дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому сторони узгодили, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 днів. Для здійснення першої пролонгації Дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 27 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1871 грн. 10 коп. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет. Продовження строку Дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов договору в бік погіршення для позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього договору зазначенні в цьому договорі в момент його укладення. Оскільки пролонгація не є зміною істотних умов договору, зокрема строку дії договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до договору, в тому числі пролонгація не потребує застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціювання позичальником пролонгації є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим договором умов користування кредитом без зміни строку дії договору.
Сторони в п.6.1., 6.2., 6.3. договору погодили, що позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається достроково припиненим шляхом його повного виконання. При ініціюванні отримання нових траншів за договором позичальник обирає один із доступних варіантів отримання кредиту зазначених в п. 5.1. договору. У разі якщо позичальник бажає отримати черговий транш, шляхом перерахування суми кредиту на його банківських рахунок за реквізитами платіжної картки, іншої ніж зазначена в п. 5.1.1. договору, сторони укладають додаткову угоду до цього договору, якою додають до тексту договору реквізити іншої платіжної картки. Загальна сума кредиту за договором складається з загальної суми траншів отриманих позичальником протягом строку дії договору.
Відповідно до п.7.1., 7.2. договору на момент укладення договору, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування - 08.12.2022, а саме протягом 27 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Основна сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; 7.2.2. дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2., або п. 9.1.1.7., або п. 9.2.1.5. договору.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання (п.11.1. договору).
Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказаний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 в п. 95-108 вказано щодо нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак, якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма ч. ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.
В Довідці щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.24 на звороті) відображено вчинення дій, з метою продовження Дисконтного періоду та вбачається, що позичальник ОСОБА_1 здійснював оплати та неодноразово продовжувався строк користування кредитом, востаннє 17.08.2023 на 24 дні з визначенням кінцевої оплати 16.09.2023.
Разом з тим, із наданого позивачем розрахунку не вбачається, що відповідач вчиняв дії щодо пролонгації Дисконтоного періоду у порядку визначеному у п. 1.8 Договору після 16.09.2023.
Таким чином, після 16.09.2023 - у первісного кредитора (та відповідно у наступних) були відсутні правові підстави для подальшого нарахування процентів за користування кредитом.
Заборгованість ОСОБА_1 станом на 16.09.2023 становила 13612,87 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту – 10495,57 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 3117,30 грн. (з урахуванням внесених відповідачем в період з 07.12.2022 по 17.08.2023 коштів у розмірі 30524,00 грн., які були спрямовані на погашення заборгованості за відсотками та частково за тілом кредиту) (а.с.93-96).
Таким чином, у первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» були відсутні підстави для нарахування процентів після закінчення дисконтного періоду.
Водночас, за відсутності доказів, що відповідачем в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку дії дисконтного періоду, строк виконання зобов`язання згідно пункту 2.3 договору у повному обсязі настав 16.09.2023.
Надалі відсотки за користування кредитом продовжували нараховуватись кредитором поза межами строку кредитування.
Нарахування та стягнення відсотків за користування позикою та кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України, а тому відповідні вимоги задоволенню не підлягають.
Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Однак, таких вимог позивач у справі не заявив.
У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», звертаючись до суду з позовом, не посилалося на нарахування процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України.
Крім того, суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 в справі №910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
З огляду на наведене відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» проценти, нараховані після 16.09.2023, тобто поза межами строку кредитування та доведеним є зобов`язання відповідача з повернення ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за кредитним договором №914229800 від 11.11.2022 на суму 13612,87 грн.
Щодо питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 7000,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що представником ТОВ «ФК «ЕЙС» у цій справі був адвокат Соломко О.В., який діяв на підставі довіреності від 11.08.2025, відповідно до якої ТОВ «ФК «ЕЙС» уповноважує адвоката Соломко О.В. представляти інтереси в тому числі в судових установах (а.с.111), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 (а.с.112).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав: копію Договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 № 20/08/25-01 (а.с.107-108); копію Додаткової Угоди №25771046667 від 01.09.2025 до Договору (а.с.109); протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги (а.с.108 на звороті); копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, згідно з яким адвокат надав клієнту послуги на загальну суму 7 000 грн. (а.с.110) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 (а.с.112).
На думку суду, витрати позивача на професійну допомогу є документально підтвердженими. 
Сплата позивачем судового збору у розмірі 2662,40 грн. підтверджується наявною у справі платіжною інструкцією №35387 від 28.01.2026 (а.с.119).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню :
- судовий збір в розмірі 712,99 грн. (13612,87 / 50832,50 х 2662,40);
- витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1874,59 грн. (13612,87 / 50832,50 х 7000,00).
Керуючись ст.ст. 2, 19, 81, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП  НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (адреса: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за кредитним договором № 914229800 від 11.11.2022 в розмірі 13612,87 грн., а також судові витрати 712,99 грн. – сума сплаченого судового збору, 1874,59 грн. – витрати на професійну правничу допомогу, а всього 16200,45 грн. (шістнадцять тисяч двісті грн. 45 коп.).
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  Наталія СІРЕНКО