Справа № 337/4134/26
Номер провадження 2-а/337/49/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2026 року | м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Малишенко В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання противоправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, –
УСТАНОВИВ:
25.06.2026 ОСОБА_1 (далі за текстом – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом – відповідач), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18.04.2026 стосовно нього відповідачем винесено постанову від 18.04.2026 № R485710, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень. Позивач вважає винесену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки його належним чином не було сповіщено про розгляд справи. Відповідач зазначив, що позивач нібито то надав згоду на розгляд справи без його участі через електронний кабінет, що не відповідає дійсності. На постанові відсутній підпис особи, яка уповноважена ухвалювати рішення про притягнення до відповідальності; мотивувальна частина постанови є шаблонною та не містить жодних конкретних відомостей щодо фактичних обставин правопорушення (коли, яким чином та у якій формі позивача відмовився від проходження ВЛК, яким чином позивача викликали для проходження ВЛК, чи вручалося його під підпис відповідне направлення. Відтак, оскільки постанова ухвалена відповідачем за відсутності належних та допустимих доказів, не в спосіб, передбачений нормами КУпАП та необгрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, постанова підлягає скасуванню.
30.06.2026 ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження у справі, визначено порядок розгляду справи, а саме, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання відзиву, а також витребувано копію адміністративної справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. 
Клопотань про здійснення судового розгляду за участю сторін до суду не надходило.
06.07.2026 від представника відповідача надійшов відзив, у якому останній заперечив проти позовних вимог, вважаючи їх необгрунтованими, а постанову про притягнення позивача до відповідальності просив вважати такою, що ухвалена відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначив, що 09.09.2025 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів були внесені відомості про порушення правил військового обліку, а саме непроходження (відмова від проходження) ВЛК позивачем. До органу відповідача (РТЦКтаСП) позивача поліцією не доставлявся, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Щодо винесеної постанови про притягнення до відповідальності сторона зазначила, що вона були винесена автоматично у зв`язку з тим, що громадянин ОСОБА_1 визнав адміністративне правопорушення шляхом подання 22.09.2026 заяви через додаток «Резерв+», проти штраф у розмірі 8 500 грн не сплатив. 
Копію адміністративної справи (на виконання ухвали суду від 30.06.2026) сторона відповідача не надала.
15.07.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому сторона заперечила проти доводів сторони відповідача, вважаючи їх необгрунтованими. Зазначила, що відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу щодо вчинення правопорушення позивачем. Крім того, представник позивача заперечила, що позивач надавав будь-які підтвердження своєї згоди на притягнення його до відповідальності.
Суд звертає увагу сторони позивача, що відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтею 286 КАС України (тобто у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Тобто подання відповіді на відзив у цій категорії справ не передбачено.
Ухвалою суду від 27.07.2026 у зв`язку із недоплатою судового збору в належному розмірі позов було залишено без руху після відкриття провадження, позивачу було встановлено строк для усунення недоліків.
29.07.2026 до суду надійшла заява про усунення недоліків, а також квитанція про сплату судового збору.
Ухвалою суду від 29.07.2026 розгляд справи було продовжено.
Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.
Частинами 1, 2 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Так, згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КупАП).
Згідно зі ст. 251 КУпАП, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП вимагає від органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення.
Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
Суд встановив, що постановою від 18.04.2026 № R485710, винесеною начальником Хортицького РТЦКтаСП ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень. Зокрема, у постанові зазначено, що за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК, чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно з іншими відомостями, викладеними у спірній постанові, 18.04.2026 від особи надійшла заява, у якій вона зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповдальності за її відсутності. Спосіб надходження заяви: через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу встановлюються статтею 279-9 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 279-9 КУпАП у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У постанові про накладення адміністративного стягнення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки визначає розмір штрафу на рівні мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частиною статті) цього Кодексу за вчинення такого правопорушення.
Положення статті 77 КАС України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Під час вирішення цієї справи суд дійшов висновку, що суттєвою обставиною, яка підлягає доказуванню у цій справі, є наявність заяви особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, про визнання обставин вчиненого правопорушення та згоду на притягнення до адміністративної відповідальності за її відсутності.
Водночас, відповідач не надав суду ані копії адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, ані його заяви зі згодою на спрощений порядок адміністративного провадження, передбачений ст. 279-9 КУпАП.
Суд звертає увагу на доводи відповідача, що заява позивача про згоду на притягнення до відповідальності була сформована нібито електронним способом через застосунок «Резерв+», водночас, суд критично ставиться до вказаних доводів, оскільки жодних належних доказів існування такої заяви в електронному вигляді (як наприклад витяг з електронного кабінету користувача, логи роботи з застосунком або зафіксована послідовність дій користувача в електронному кабінеті тощо) суду надано не було.
Згідно з положеннями статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування розгляду справи щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію за відсутності останнього, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, постанова від 18.04.2026 № R485710 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а адміністративна справа – закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України.
Згідно з ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 532,48 гривень.
Щодо стягнення судових витрат у розмірі 8 000,00 гривень, суд звертає увагу, що на підставі положень ч. 7 ст. 139 КАС України заяву про стягнення судових витрат було залишено без розгляду, у зв`язку з неподанням відповідних доказів протягом встановленого строку (з мотивів, зазначених у відповідній ухвалі суду від 29.07.2026).
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 139, 159, 242-246, 268, 272, 286 КАС України, суд, –
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання противоправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Постанову від 18.04.2026 № R485710 у справі про адміністративне правопорушення – скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (постанова від 18.04.2026 № R485710) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 532,48 грн (п`ятсот тридцять дві гривні 48 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Найменування сторін:
позивач – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя     Євген ЗАВГОРОДНІЙ