П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/30104/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С. Дата і місце ухвалення: 16.04.2026р., м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського квартирно-експлуатаційного управління, Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеського квартирно-експлуатаційного управління, Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, в якому просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка виразилась у невидані наказу про закріплення на праві оперативного управління за Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням квартири АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Міністерство оборони України видати наказ про закріплення на праві оперативного управління квартири АДРЕСА_1 за Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням, здійснивши його реалізацію у встановленому законом порядку;
- зобов`язати Одеське квартирно-експлуатаційне управління після видання Міністерством оборони України наказу про передачу йому в оперативне управління квартири АДРЕСА_1 , вчинити необхідні дії щодо розподілу даної квартири та направити до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради документи та клопотання про оформлення та видачу зі складом родини 4 особи, а саме: ОСОБА_1 і членам його сім`ї: дружині ОСОБА_2 , сину ОСОБА_3 , доньці ОСОБА_4 , ордеру на вказану квартиру.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він перебуває на квартирному обліку житлового фонду Міністерства оборони України з складом сім`ї 4 особи (позивач, дружина, син та донька). Позивачу у 2017 році була розподілена для постійного користування квартира АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за Міністерством оборони України. Однак, через протиправну бездіяльність відповідачів сім`я позивача до цього часу не отримала ордер на вказану квартиру. Зокрема, в порушення вимог Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03 серпня 2006 року №1081, Міністерство оборони України не передало вказане житло на баланс КЕВ м. Одеса, який в подальшому змінив свою назву на Одеське КЕУ, та, відповідно, Одеське КЕУ не подало до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради клопотання про оформлення та видачу позивачу ордера на житлове приміщення для постійного проживання на квартиру за вказаною адресою.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка виразилась у невидані наказу про закріплення на праві оперативного управління за Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язано Міністерство оборони України видати наказ про закріплення на праві оперативного управління квартири АДРЕСА_1 за Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням, здійснивши його реалізацію у встановленому законом порядку.
Зобов`язано Одеське квартирно-експлуатаційне управління після видання Міністерством оборони України наказу про передачу йому в оперативне управління квартири АДРЕСА_1 , вчинити необхідні дії щодо розподілу даної квартири та направити до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради документи та клопотання про оформлення та видачу зі складом родини 4 особи, а саме: ОСОБА_1 і членам його сім`ї: дружині ОСОБА_2 , сину ОСОБА_3 , доньці ОСОБА_4 , ордеру на вказану квартиру.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 16.04.2026р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону або командира військової частини за погодженням з КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району відповідно до пункту 8 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081. Враховуючи відсутність даного приміщення в числі фонду службового житла, воно не може бути розподілено Одеським КЕУ. Станом на теперішній час наказ Міністерства оборони України про закріплення на праві оперативного управління спірного майна відсутній.
Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що Міністерство оборони та підпорядковані органи військового управління не здійснювали відселення осіб, що проживали на території військового містечка № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , жодних наказів чи будь-яких розпорядчих вказівок, щодо такого відселення не приймалось. Відселення було здійснене самостійно представниками забудовника, а саме ТОВ «УВГП-Система», про що було повідомлено листом від 28 березня 2017 року. Списки, які містять конкретну адресу (номери квартир та будинок), куди підлягають переселенню родини військовослужбовців, у тому числі родина позивача, складені ТОВ «УВГП - Система», а не КЕВ м. Одеси
Посилається апелянт і на те, що жодним нормативним актом не передбачено обов`язку Міністерства оборони України здійснювати дії щодо строків видання наказу про закріплення квартири за відповідною КЕУ, КЕВ чи КЕЧ району. До того ж, при заселенні квартири АДРЕСА_3 не було вчинено дій, визначених Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018р. №380 та зареєстрованою в Мінюсті Україні 06.09.2018р. за №1020/32472.
ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Позивач зазначає, що прохання закріпити на праві оперативного управління квартири АДРЕСА_1 за Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням міститься у прохальній частині позову і позивач, розуміючи, що дана дія є передумовою для видачі ордеру на вселення, таку вимогу включив до позову. За таких обставин, суд першої інстанції досліджував законність зволікання Міністерства оборони України із даною дією. Одеський КЕВ не зазначає про неможливість направлення до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі позивачу ордеру на постійну житлову площу внаслідок відсутності списків розподілу постійного житла, які мають бути погоджені із відповідною комісією, а вказує про неможливість розпорядження спірною квартирою без її закріплення за Одеським КЕВ в оперативне управління на підставі наказу Міністерства оборони України, взяття її на баланс Одеського КЕВ та складання акту прийому-передачі до Одеського КЕВ. Такий наказ видається Міністерством оборони України у відповідності до Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000р. №1225, Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013р. №448, зареєстрованого в Мінюсті 13.09.2013 за №1590/24122. Міністерство оборони України було обізнано про договір №227/УПБ-70Д від 25.11.2004р. з дати його укладення, про що свідчить затвердження зазначеного договору Міністром оборони України 25.11.2004р., яке міститься на титульному аркуші договору. З цього випливає, що Міністерством, як і уповноваженим Міністерством органом - Південним УКБ вживалися активні дії щодо відселення військовослужбовців, що проживали на території військового містечка № НОМЕР_1 . Зауваження Міністерства про те, що списки які містять конкретну адресу (номера квартир та будинок), куди підлягають переселенню родини військовослужбовців, у тому числі родина позивача складені ТОВ «УВГП - Система», а не КЕВ м. Одеси є необґрунтованими, адже, з тексту листа КЕВ м. Одеси від 09 грудня 2016 року чітко вбачається, що саме Південним УКБ МОУ сформовано списки осіб, проживаючих у будівлях та спорудах військового містечка № НОМЕР_1 , а не ТОВ «УВГП-Система». Акт від 29 березня 2017 року також було підписано Південним УКБ Міноборони України. З вказаного слідує, що списки були погоджені компетентними особами Міністерства. В контексті наведеного посилання на те, що відселення було здійснене самостійно представниками забудовника, а саме ТОВ «УВГП-Система», не відповідає дійсності та спростовується постійним укладанням угод та листуванням уповноваженими органами Міністерства оборони України.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.03.1999р. ОСОБА_1 було видано довідку №19, якою засвідчено проживання із сім`єю - дружиною та сином у гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_2 .
26.11.2007р. комісією у складі Голови полковника ОСОБА_5 , членів комісії підполковника Берняковича, полковника ОСОБА_6 , перевірено житлові умови ОСОБА_1 , військовослужбовця Центру військово - музичного мистецтва за посадою артиста вищої категорії, що проживає у двох кімнатах площею 30,0 кв.м. по АДРЕСА_2 у будинку, що належить в/ч НОМЕР_2 із сім`єю, що складається з дружини, сина та доньки. За висновками комісії, сім`я потребувала поліпшення житлових умов.
22.10.2013р. прапорщику ОСОБА_1 видано довідку №260, завізовану начальником господарчого відділення штабу Південного ОК підполковником ОСОБА_7 
03.11.2013р. комісія у складі полковника ОСОБА_8 , майора ОСОБА_9 , майора ОСОБА_10 , склала довідку про перевірку житлових умов прапорщика ОСОБА_1 , який працює на посаді артиста вищої категорії та проживає у кімнаті АДРЕСА_4 у будинку, що належить в/ч НОМЕР_2 із сім`єю, що складається з дружини, сина та доньки. Особовий рахунок відкрито з 1995р. За висновками комісії, сім`я потребувала поліпшення житлових умов та приписано зарахувати на квартирний облік.
05.11.2013р. позивачем подано рапорт на ім`я начальника Військової академії, голови житлової комісії академії про зарахування на облік для поліпшення житлових умов. Того ж дня було проведено засідання житлової комісії Військової академії (м. Одеса), яке задокументоване протоколом №21, згідно якого члени комісії майор ОСОБА_9 , майор ОСОБА_11 , підполковник ОСОБА_12 , майор ОСОБА_10 , працівник ЗСУ ОСОБА_13 одноголосно вирішили зарахувати на квартирний облік прапорщика ОСОБА_1 в загальну чергу з 10.03.1999р. зі складом сім`ї 4 особи.
24.05.2017р. командиром військової частини НОМЕР_3 видано довідку - витяг з домової книги про склад сім`ї та прописку ОСОБА_1 №284, якою засвідчено склад сім`ї, до якої входять дружина, син та донька і їх місце проживання (реєстрації) за адресою: АДРЕСА_5 .
24.05.2017р. комісією військової академії складено довідку про перевірку житлових умов №36/6/285, якою комісія у складі підполковника ОСОБА_9 , працівника ЗСУ ОСОБА_13 , полковника ОСОБА_14 , перевірила житлові умови прапорщика ОСОБА_1 , який працює на посаді артиста першої категорії та проживає у кімнаті №7 площею 50,0 кв.м. по АДРЕСА_2 у будинку, що належить Міністерству оборони України із сім`єю, що складається з дружини, сина та доньки. Особовий рахунок відкрито з 1995 року. За висновками комісії, сім`я потребувала поліпшення житлових умов.
24.05.2017р. начальником відділу особового складу та стройового Військової академії підполковником ОСОБА_9 видано довідку №1/54/60, якою закріплено, що в особовій справі прапорщика ОСОБА_1 значиться сімейний стан - одружений, має дружину, сина та доньку. Довідка видана для пред`явлення в житлову комісію. Того ж дня, довідкою №1/54/47 засвідчено, що прапорщик ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій академії (м. Одеса), довідка видана для пред`явлення в житлову комісію.
23.06.2017р. головою житлової комісії Військової академії (м. Одеса) майором ОСОБА_15 видано довідку №36/6/277, якою закріплено, що прапорщик ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку за місцем проходження військової служби у Військовій академії (м. Одеса) в загальній черзі з 10.03.1999р. зі складом сім`ї 4 особи ( ОСОБА_1 , дружина, син та донька).
05.07.2017р. позивачем було складено заяву, якою він підтвердив, що отримав ключі від квартири АДРЕСА_1 . Даною заявою зазначено про виселення з будинку АДРЕСА_6 та заселення згідно акту приймання - передачі квартир від 29.03.2017р. та умовам договору дольової участі для військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей №227/УПБ-70Д від 25.11.2004р.
27.10.2017р. заступником начальника Головного квартирно - експлуатаційного управління Збройних Сил України ОСОБА_16 направлено на адресу начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного відділу та начальника Одеського квартирно-експлуатаційного відділу Окреме доручення №303/8/32/2230, яким вимагалося на виконання доручення Міністра оборони України продовжити роботу щодо відселення осіб, які мешкають на території земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 , яка підлягає забудові, провести списання не списаних будівель, після списання будівель організувати передачу будівельного майданчику КП «Будова», в термін до 06.11.2017р., інформувати Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗСУ про повне відселення осіб з території військового містечка № НОМЕР_1 .
11.12.2017р. складено акт прийому - здачі кімнати №7 у гуртожитку військового містечка № НОМЕР_4 по АДРЕСА_7 , якою комісія засвідчила відсутність заборгованості по оплаті житлово - комунальних послуг за користуванням кімнати №7, повне звільнення житла від речей членів сім`ї ОСОБА_1 .
Між ТОВ «УВГП-Система» (Пайовик) та Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (Замовник) укладено договір №227/УПБ-70Д від 25.11.2004р. про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей, предметом якого є фінансування та будівництво пайовиком в повному обсязі, згідно одержаної у встановленому законом порядку проектно-кошторисної документації та будівництво групи житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, підземними паркінгами, обладнанням, інженерними мережами та спорудами, орієнтованою площею 35 тис. кв.м. на земельній ділянці загальної площею орієнтовано 2,5 га в АДРЕСА_8 (військове містечко № НОМЕР_1 ).
За умовами пункту 3.1 Договору пайовик здійснює у повному обсязі фінансування будівництва об`єкту на умовах, передбачених цим договором. Замовник вносить свою пайову участь у будівництві у вигляді виконання обов`язків, надання послуг, передбачених в пункті 4.1 Договору.
Згідно з пунктом 4.1 Договору замовник зобов`язався виконати всі необхідні дії для відведення земельної ділянки та приведення її у стан, придатний для будівництва об`єкту (у тому числі укладення та реєстрація договору оренди землі, отримання дозвільної документації) до 31.12.2005р., та виконувати в повному обсязі функції замовника відповідно до умов договору та чинного законодавства; узгодити з пайовиком завдання на проектування на передпроектній стадії та на стадії «Проект»; замовник до початку робіт передає пайовику за актом прийому-передачі будівельний майданчик з усіма необхідними документами, які дозволяють використовувати його для будівництва об`єкту, дозволи на виконання будівельно-монтажних робіт, точки підключення до діючих інженерних комунікацій; відселення сімей військовослужбовців (громадян) та членів їх сімей з будівель, розташованих на земельній ділянці, яка підлягає забудові, здійснюється в установленому законодавством порядку за рахунок частки замовника, передбаченої пунктом 3.4 Договору.
Відповідно до п.3.4 вказаного Договору розподіл об`єкту між сторонами здійснюється наступним чином: 
замовнику 20% від загальної площі житла об`єкту, що на момент укладання угоди орієнтовно складає 7000 кв.м.; 
пайовику 80% від загальної площі житла об`єкту, що на момент укладання угоди орієнтовно складає 28000 кв.м., а також кінцеву будівельну продукцію.
Пайовик має право надавати замовнику квартири в інших новозбудованих житлових будинках в м. Одесі в обсязі частки замовника, визначеної в п.3.4 Договору в термін до кінця 2007р. (п. 3.7 Договору).
Відповідно до підпункту «м» пункту 4.1 Договору відселення сімей військовослужбовців (громадян) та членів їх сімей з будівель, розташованих на земельній ділянці, яка підлягає забудові, здійснюється в установленому законодавством порядку за рахунок частки замовника, передбаченої пунктом 3.4 Договору.
В подальшому протягом 2005-2015 років сторони уклали три додаткових угоди, якими передбачено надання готових квартир в інших будинках, обов`язок та черговість відселення сімей військовослужбовців. 
09.12.2016р. Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України скерувало на адресу ТОВ «УВГП-Система» лист за №303/8/32/1369, у якому інформувало, що Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса сформовані списки осіб, проживаючих в будівлях та спорудах військового містечка № НОМЕР_1 , розташованого в АДРЕСА_2 , та встановлено, що кількість проживаючих становить: військовослужбовці, яких необхідно забезпечити житлом 36; відселені за рішенням суду - 1; для переселення до іншого гуртожитку 13.
Також, в листі зазначено, що в якості розрахунку з Міністерством оборони України згідно з додатковою угодою №3/70 СП від 16.10.2015р., ТОВ «УВГП-Система» зобов`язувалось передати у 2016 році 16 квартир. По даним ОК «Південь» відсутні житлові фонди для безумовного відселення всіх проживаючих в будівлях та спорудах військового містечка № НОМЕР_1 та просило розглянути можливість: збільшити кількість житла для передачі та заселення їх в рахунок виконання додаткової угоди №3/70 СП від 16.10.2015р. в 2016 році (з укладанням додаткової угоди); відселення пенсіонерів та службовців Збройних Сил України в житлові фонди, які знаходяться на балансі ТОВ «УВГП-Система» шляхом передачі даних фондів в оренду КЕВ м. Одеса; строк відселення жильців із плями забудови продовжити (через додаткову угоду) до 30.03.2017р.
24.02.2017р. КЕВ м. Одеси скерував на адресу ТОВ «УВГП-Система» лист за №626, у якому зазначав, що на території військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , яка спланована для забудови, розташовані будівлі, що використовуються для тимчасового проживання, в яких мешкає 62 сім`ї, а саме: військовослужбовці, які проходять дійсну службу та перебувають на квартирному обліку - 30 сімей; військовослужбовці, які проходять дійсну службу та не перебувають на квартирному обліку - 2 сім`ї; військовослужбовці в запасі, перебувають на квартирному обліку, - 9 сімей; працівники ЗСУ, які не перебувають на квартирному обліку, - 7 сімей; безпідставно займають приміщення 14 сімей.
ТОВ «УВГП-Система» та Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України складено акт прийому-передачі квартир №23/03/17 від 29.03.2017р., відповідно до якого Товариство передає, а Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України приймає на підставі та згідно умов договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004р. квартири, у т.ч. за адресою: АДРЕСА_9 , з відселенням в них військовослужбовців та членів їх сімей, що мешкають в аварійних будівлях та спорудах, розташованих в плямі забудови та які відносяться до числі тих, що мають право на отримання постійного або тимчасового службового житла та підлягають відселенню з плями забудови згідно листа КЕВ м. Одеси №626 від 24.02.2017р. та враховуючи наявність в них ордерів.
До зазначеного акту прийому-передачі додані списки, у т.ч. Список №3 осіб, які заселені в квартири за адресою: АДРЕСА_9 згідно п.6.4 Договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004р. та які відносяться до числа осіб, які мають право на отримання постійного або тимчасового службового житла та підлягають відселенню із забудови згідно листа КЕВ м. Одеси №626 від 24.02.2017р. та враховуючи наявність в них ордерів.
У вказаному списку №3 перебуває й позивач (№ зп 2).
Матеріали справи містять договори, укладені 05.07.2017р. між позивачем (споживач) та надавачами послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території; користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_10 .
Головне управління капітальних вкладень Міністерства оборони України скерувало на адресу представника позивача лист від 22.08.2025р. №220713176, у якому зазначало, що на квартиру за адресою: АДРЕСА_10 відсутній наказ Міністерства оборони України щодо закріплення в оперативне управління, взяття на баланс КЕВ м. Одеса та акт прийому-передачі до КЕМ в Одеса. 
Такого ж змісту у матеріалах справи міститься лист КЕВ м. Одеси від 21.08.2025р. №3405.
Вважаючи протиправною бездіяльність Міністерства оборони України та КЕВ м. Одеса щодо не вчинення всіх необхідних дій згідно ст.ст. 110 ЖК УРСР, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006р. №1081, та Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018р. №380, щодо невидані наказу про закріплення на праві оперативного управління за Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням квартири АДРЕСА_1 , наслідком чого є не подання до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради клопотання про оформлення та видачу позивачу і членам його сім`ї ордера на житлове приміщення для постійного проживання, а саме: на квартиру АДРЕСА_11 , ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 , виходив з того, що у період до жовтня 2018 року надання особі, звільненій з військової служби, житлового приміщення для постійного проживання здійснювалось на підставі списку розподілу постійного житла, складеного КЕВ (КЕЧ), погодженого з Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України, та направленого до виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районної державної адміністрації для видачі ордера. Інструкція №380, яка почала діяти з 16.10.2018р., передбачає ті ж самі загальні умови забезпечення осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, що і попередня Інструкція №737. В ході судового розгляду встановлено факт складання та направлення КЕВ м. Одеси на адресу ТОВ «УВГП-Система» 24.02.2017р. списків осіб, які проживають в будівлях військового містечка № НОМЕР_1 , підпали під пляму забудови та мають право на отримання постійного житла, в тому числі і позивач. Зазначені списки складені КЕВ м. Одеса відповідно до вимог п.4.4 Інструкції №737, у списках зазначені конкретні адреси для переселення військовослужбовців.
При вирішенні спору суд першої інстанції врахував, що Одеський КЕВ не зазначає про неможливість направлення до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі позивачу ордеру на постійну житлову площу внаслідок відсутності списків розподілу постійного житла, які мають бути погоджені із відповідною комісією, а вказує про неможливість розпорядження спірною квартирою без її закріплення за Одеським КЕВ в оперативне управління на підставі наказу Міністерства оборони України, взяття її на баланс Одеського КЕВ та складання акту прийому-передачі до Одеського КЕВ.
Суд звернув увагу на те, що з дня переселення позивача у квартиру у АДРЕСА_10 минуло більше 8 років. Враховуючи тривалість проживання позивача у квартирі, неоспорення факту проживання позивача в цій квартирі з боку власника, суд вважає, що порушення військовими установами процедури надання позивачу житла для постійного проживання, а саме: відсутність рішення житлової комісії військової частини за місцем квартирного обліку про надання житла, не погодження списків розподілу постійного житла, які складені КЕВ м. Одеси, Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України, а з жовтня 2018 року - Комісією з контролю, не обмежує відповідачів у вчиненні дій, направлених на видачу позивачу ордеру на зазначену квартиру. Протилежний висновок породжує продовження стану правової невизначеності позивача, який більше 8 років проживає у квартирі без належних документів на право її зайняття з підстав, які від нього не залежать.
За висновками суду, зменшення додатковою угодою №3/70 від 16.10.2015р. частки Міноборони України в об`єкті будівництва не стосується можливості розподілу вже отриманого Міноборони України житла, у тому числі квартири АДРЕСА_11 , а скасування в судовому порядку додаткової угоди №3/70 від 16.10.2015р. до договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004р. жодним чином не стосується прав на вищезазначену квартиру.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та їх задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Відповідно до ст. 31 Житлового кодексу України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Відповідно до ст.110 Житлового кодексу України, громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо: будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом; будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий.
Офіцерів, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби Збройних Сил України і прирівняних до них осіб, звільнених з дійсної військової служби у відставку або в запас, а також осіб, які проживають разом з ними, може бути виселено із займаних ними жилих приміщень у військових містечках з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення. У такому ж порядку підлягають виселенню з військових містечок інші особи, які втратили зв`язок із Збройними Силами України.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців визначається Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів від 03.08.2006р. №1081 (далі – Порядок №1081).
Відповідно до п.2, п.3 Порядку №1081 у кожній військовій частині формується фонд службового житла. У разі відсутності службового житлового фонду у військовій частині військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безоплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови у зазначених казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Військовослужбовці, які визнані у встановленому законодавством порядку інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та члени сімей військовослужбовців, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення з урахуванням пільг, установлених законами.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Пунктом 4 Порядку №1081 передбачено, що центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями: видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом, а також щороку визначають обсяги службового житла і житла, що надається військовослужбовцям для постійного проживання; виділяють до 20 відсотків житла для забезпечення осіб, зазначених в абзаці другому пункту 3 цього Порядку, жилими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел і розташовані у населених пунктах, у яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, чи грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в таких же обсягах.
Згідно п.34 Порядку №1081 на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі.
Наказом Міністерства оборони України 30.11.2011р. №737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №737) (у редакції станом на момент спірних правовідносин), пунктом 1.3 якої передбачено, що забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби; надання за згодою військовослужбовця кредиту або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення; участі військовослужбовців та членів їх сімей у державних цільових програмах забезпечення громадян доступним житлом відповідно до законодавства (за їх бажанням); надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам ЗС України; надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі; оренди жилого приміщення військовослужбовцям офіцерського складу
Пунктом 1.4 Інструкції №737 передбачено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Відповідно до п.2.18 Інструкції №737 військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно пункту 4.1. Інструкції №737 військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11).
Пунктами 4.4, 4.5 Інструкції №737 передбачено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання за рішенням КЕВ (КЕЧ) району, погодженим з гарнізонною житловою комісією.
КЕВ (КЕЧ) району подає затверджений начальником гарнізону витяг зі Списку розподілу постійного житла у гарнізоні, погоджений протоколом засідання Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України (додаток 21), разом з документами, що знаходяться в облікових справах (додаток 7), до виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районної державної адміністрації для видачі ордера, а в закритому військовому містечку КЕВ (КЕЧ) району видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Ордер вручається безпосередньо військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, на ім`я якого він виданий, або за їх довіреністю іншій особі. У разі якщо військовослужбовець (особа, звільнена з військової служби) загинув (помер) або пропав безвісти, ордер вручається одному з членів його сім`ї, на ім`я якого він виданий, або за їх довіреністю іншій особі.
Інструкція №737 втратила чинність 16.10.2018р. з набранням чинності Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018р. №380 (далі – Інструкція №380)
Таким чином, до жовтня 2018 року надання особі, звільненій з військової служби, житлового приміщення для постійного проживання здійснювалось на підставі списку розподілу постійного житла, складеного КЕВ(КЕЧ), погодженого з Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України, та направленого до виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районної державної адміністрації для видачі ордера.
Інструкція №380, яка почала діяти з 16.10.2018р., передбачає ті ж самі загальні умови забезпечення осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, а саме: забезпечення жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини (пункт 1).
Так, відповідно до пункту 3 Інструкції №380 для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.
Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.
Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Пунктом 4 Інструкції №380 визначено, що на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23).
Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
Згідно п.7 Інструкції №380 затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.
До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, з набранням чинності Інструкцією №380 порядок видачі ордеру на постійну житлову площу не змінився, лише збільшився обсяг документів, які КЕВ (КЕЧ) надає до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради.
Як вже зазначалося колегією суддів, ОСОБА_1 відповідно до довідки Військової академії (м. Одеса) перебуває на квартирному обліку за місцем проходження військової служби у Військовій академії м. Одеса.
Станом на 23.06.2017р. позивач перебував в загальній черзі з 10.03.1999р. зі складом сім??ї 4 особи.
З 31.10.2014р. до березня 2017 року ОСОБА_1 разом із сім`єю проживав на території військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_12 .
У відповідності до вимог п. 4.4 Інструкції №737 КЕВ м. Одеси, яка діяла на час переселення позивача, склав списки мешканців, які проживають в будівлях військового містечка № НОМЕР_1 , підпали під пляму забудови та мають право на отримання постійного житла, в якому значиться і ОСОБА_1 . 
Ці ж списки містять конкретну адресу (номера квартир та будинок), куди підлягають переселенню родини військовослужбовців, зокрема, родина ОСОБА_1 у квартиру з адресою: АДРЕСА_10 .
Вказане підтверджується листом Південного управління капітального будівництва Міноборони України від 14.11.2016р., скерованим на адресу ТОВ «УВГП-Система» з проханням відселення пенсіонерів та службовців ЗСУ в житлові фонди, які знаходяться на балансі товариства (всього 36 сімей). 
Аналогічного змісту лист до ТОВ «УВГП-Система» направлений і Головним КЕУ ЗСУ 09.12.2016р. з проханням строк відселення жильців продовжити до 30.03.2017р.
У відповідності до п.20 додаткової угоди №3/70 СП від 16.10.2015р. до договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004р. «Про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей» договір доповнений п.6.4, яким передбачений обов`язок пайовика ТОВ «УВГП-Система» у разі невідселення замовником Південним управлінням капітального будівництва Міноборони України сімей військовослужбовців та членів їх сімей з будівель, розташованих на земельній ділянці, яка підлягає забудові до 25.12.2016р., самостійно здійснити відселення осіб, що мешкають на території земельної ділянки, яка підлягає забудові, за рахунок частки замовника, передбаченої п.2.4 Договору. При цьому, пайовик самостійно визначає черговість та місця відселення, про що повідомляє замовника у письмовій формі.
29.03.2017р. ТОВ «УВГП-Система» (пайовик) та Південне управління капітального будівництва Міноборони України (замовник) уклали акт про передачу пайовиком замовнику квартир на підставі та згідно умов договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004р. «Про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей». 
Цим актом ТОВ «УВГП-Система» передало, а Південне управління капітального будівництва Міноборони України прийняло квартири, загальною площею 2614,2 кв.м, у тому числі квартиру АДРЕСА_10 , в яку був переселений ОСОБА_1 .
Апелянт зазначає, що враховуючи відсутність даного приміщення в числі фонду службового житла, воно не може бути розподілено Одеським КЕУ. Станом на теперішній час наказ Міністерства оборони України про закріплення на праві оперативного управління спірного майна відсутній.
Такі доводи апелянта колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки саме у зв`язку з відсутністю відповідного наказу Міністерства позивач і просив при зверненні з даним позовом до суду зобов`язати Міноборони закріпити на праві оперативного управління квартиру АДРЕСА_1 за Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням, що є передумовою для вчинення інших дій, спрямованих на видачу ордеру на вселення.
Як вже зазначалося, Одеський КЕВ не вказує на неможливість направлення до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі позивачу ордеру на постійну житлову площу внаслідок відсутності списків розподілу постійного житла, які мають бути погоджені із відповідною комісією, а зазначає про неможливість розпорядження спірною квартирою саме без її закріплення за Одеським КЕВ в оперативне управління на підставі наказу Міністерства оборони України, взяття її на баланс Одеського КЕВ та складання акту прийому-передачі до Одеського КЕВ. 
Такий наказ видається Міністерством оборони України у відповідності до Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000р. №1225, Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013р. №448.
Апелянтом не доведено, а колегією суддів не встановлено будь-яких законних перешкод у виданні Міністерством оборони наказу про закріплення на праві оперативного управління за Одеським КЕВ квартири АДРЕСА_11 .
Враховуючи, що Міністерство оборони України відмовляється приймати рішення щодо передачі в оперативне управління на баланс Одеського КЕВ квартири, розташованої за вказаною адресою, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Міноборони України, яка виразилась у не виданні наказу про закріплення в оперативне управління за Одеським КЕВ квартири АДРЕСА_11 , та зобов`язання Міноборони України видати такий наказ, здійснивши його реалізацію у встановленому законом порядку.
У даному випадку не йдеться про втручання у дискреційні повноваження Міністерства оборони України, оскільки у відповідача відсутні законні підстави для не видання відповідного наказу.
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що Міністерство безпідставно зволікає із прийняттям наказу, наслідком чого є нереалізоване право ОСОБА_1 на поліпшення житлових умов, а його проживання у квартирі, наданій йому та його сім`ї в рамках відселення та поліпшення життєвих умов військовослужбовців, має напівлегальний характер, де таке право хоч і визнається уповноваженими органами, однак не має юридичного закріплення.
В апеляційні скарзі Міністерство зазначає, що Міністерство оборони та підпорядковані йому органи військового управління не здійснювали відселення осіб, що проживали на території військового містечка № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , жодних наказів чи будь-яких розпорядчих вказівок, щодо такого відселення не приймалось.
Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки листом від 09 грудня 2016 року (вих. №303/8/32/1369) Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України розглянуто доручення Міністра оборони України від 11.11.2016р. №15480 щодо вирішення питання відселення осіб, що підлягають виселенню за умовами Договору від 25.11.2004р. №227/УПБ-70Д про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей (додаткові угоди від 02.12.2005р. №1/70 СП, від 25.12.2008р. №2/70 СП та від 16.10.2015р. №3/70 СП), який укладено між Замовником - Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України та Пайовиком - ТОВ «УВГП-Система». Цим листом підтверджено, що Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України в КЕВ м. Одеси сформовані списки осіб, проживаючих в будівлях та спорудах військового містечка № НОМЕР_1 , розташованого в АДРЕСА_2 , що мають право на отримання постійного або тимчасового службового житла і підлягають відселенню з плям забудови згідно листа КЕВ м. Одеси №626 від 24.02.2017р.
Більше того, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, Міністерство оборони України було обізнане про договір №227/УПБ-70Д від 25.11.2004р. з дати його укладення, про що свідчить затвердження зазначеного договору Міністром оборони України 25.11.2004р.
Зазначене у сукупності дає колегії суддів підстави для висновку, що Міністерством, як і уповноваженим Міністерством органом - Південним УКБ, вживалися активні дії щодо відселення військовослужбовців, що проживали на території військового містечка № НОМЕР_1 .
Твердження апелянта про те, що списки які містять конкретну адресу (номери квартир та будинок), куди підлягають переселенню родини військовослужбовців, у тому числі родина позивача, складені ТОВ «УВГП - Система», а не КЕВ м. Одеси, є необґрунтованими, адже з тексту листа КЕВ м. Одеси від 09 грудня 2016 року чітко вбачається, що саме Південним УКБ МОУ сформовано списки осіб, проживаючих у будівлях та спорудах військового містечка № НОМЕР_1 , а не ТОВ «УВГП-Система». 
Акт від 29 березня 2017 року підписано Південним УКБ Міноборони України, що свідчить про те, що списки були погоджені компетентними особами Міністерства.
Посилання Міністерства оборони України на те, що жодним нормативним актом не передбачено обов`язок Міністерства оборони України здійснювати дії в контексті строків видання наказу про закріплення квартири за відповідною КЕУ, КЕВ чи КЕЧ району, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначена обставина не може слугувати законною передумовою для бездіяльності Міністерства протягом невизначеного періоду часу. 
Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила, що ні Міністерство оборони України, ані Одеське квартирно-експлуатаційне управління не заперечували і не заперечують законності проживання ОСОБА_1 та його сім`ї у вказаній квартирі, у той же час не надають чітких пояснень чому вони зволікають із видачею відповідного наказу про закріплення на праві оперативного управління квартири АДРЕСА_1 -експлуатаційним управлінням та не вчиняють дії щодо розподілу даної квартири, зокрема, направлення до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради документів та клопотання про оформлення та видачу зі складом родини 4 особи а саме: ОСОБА_1 і членам його сім`ї: дружині ОСОБА_2 , сину ОСОБА_3 , доньці ОСОБА_4 , ордеру на вказану квартиру.
Така поведінка відповідачів є суперечливою, адже право на проживання позивача із сім`єю відповідачами у квартирі не заперечується, однак дій, направлених на оформлення відповідних документів щодо закріплення за позивачем права на квартиру, як це встановлено Законом, відповідачами, також, не вчиняється.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідний правовий стан породжує продовження стану правової невизначеності позивача, який більше 8 років проживає у квартирі без належних документів на право її зайняття з підстав, які від нього не залежать.
На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Міністерства оборони України та скасування рішення від 16.04.2026р. колегія суддів не вбачає. 
Відповідно до ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Зважаючи на залишення судового рішення суду першої інстанції без змін, судові витрати, відповідно до ст.139 КАС України, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 липня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук