Справа № 175/8738/26
Провадження № 2/209/2980/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2026 р.         м. Кам`янське
Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді - Ковальової-Писаревої А.Б.,
за участю секретаря - Лушпай І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Москаленко М.С. звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування позовних вимог зазначають, що 22 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8108421. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п.10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (п.п.9.8 Кредитного договору), які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 25 червня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу №25062025/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 25 червня 2025 до договору факторингу №25062025/1, ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 47958,74 грн. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий кредит в строки, передбачені Кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме, з 25 червня 2025 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Враховуючи зазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором становить 47958,74 грн, яка складається з: 14109,03 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 24549,71 грн. - заборгованість за відсотками та 9300,00 грн. - заборгованість за пенею, штрафами. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором №8108421 в розмірі 47958,74 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 21 липня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
13 серпня 2026 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Дубової О.А. через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування відзиву зазначає, що згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості), доданої позивачем до позовної заяви, протягом дії договору відповідачем на користь ТОВ «Авентус Україна» було сплачено грошові кошти в сумі 26287,47 грн., тобто, в розмірі, що перевищує заборгованість за основою сумою боргу (18600,00 грн.). Відповідач заперечує проти стягнення з нього будь-яких грошових сум на користь позивача на погашення заборгованості за основною сумою боргу, процентами та пенею, оскільки він не має заборгованості за кредитним договором. Крім того,  ОСОБА_1 в період з 26 серпня 2022 року по 14 червня 2025 року, включно, був військовослужбовцем, був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, і став особою з інвалідністю внаслідок війни. Отже, на момент укладення кредитного договору №8108421 від 22 липня 2024 року про надання споживчого кредиту та протягом строку кредитування до 14 червня 2025 року відповідач ОСОБА_2 був військовослужбовцем. Заборгованість за відсотками нарахована первісним кредитом в період з 22 липня 2024 року по 05 березня 2025 року включно, тобто, в той період часу, коли відповідач проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Таким чином, на відповідача як на військовослужбовця, який проходив службу в особливий період, приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, є особою з інвалідністю внаслідок війни, поширюються пільги, передбачені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме, він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та пені на час перебування на військовій службі по 14 червня 2025 року включено, а кредитна установа ТОВ «Авентус Україна» під час дії особливого періоду на час перебування відповідача на військовій службі не мала права нараховувати відповідачу відсотки і пеню, а у випадку нарахування – зобов`язано їх списати. Отже, позивач не міг набути права вимоги за кредитним договором ні в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, ні в частині стягнення заборгованості за відсотками, пенею, штрафами, оскільки відповідач сплатив первісному кредитору 26287,47 грн., тобто, повістю погасив заборгованість за основною сумою боргу, а проценти за користування кредитними коштами в період з 22 липня 2024 року по 05 березня 2025 року, пеню, штрафи первісний кредитор не мав права нараховувати, а у випадку їх нарахування повинний був списати /а.с.71-74/.
18 серпня 2026 року від представника позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Барбір Д.П. через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник просить задовільнити позовну заяву в повному обсязі. На обґрунтування відповіді на відзив зазначає, що договір укладений між сторонами в електронній формі та має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, розмір кредиту, грошову одиницю та строк кредитування. Відповідачем факт укладення Кредитного договору у відзиві не спростовується. До того ж, відповідачем безпосередньо визнається укладення ним Кредитного договору з первісним кредитором, відповідно, відповідач визнає отримання на підставі Кредитного договору коштів та визнає свою обізнаність щодо умов Кредитного договору. Зазначає, що визнання обставин позову стороною відповідача звільняє позивача від їх доведення перед судом. Крім того, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, Кредитний договір є дійсним та ніким не скасованим /а.с.84-89/.
01 вересня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Дубової О.А. через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких представник просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що у відзиві на позов відповідач наполягав на тому, що він не має заборгованості за кредитним договором, оскільки згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості), доданої позивачем до позовної заяви, протягом дії договору відповідачем на користь ТОВ «Авентус Україна» було сплачено грошові кошти в сумі 26287,47 грн., тобто, в розмірі, що перевищує заборгованість за основою сумою боргу (18600,00 грн.). Проте, у відповіді на відзив, представник позивача взагалі не надав оцінку та свої заперечення щодо вказаних відповідачем обставин, а обмежився лише черговими шаблонами щодо правомірності та дійсності укладеного між сторонами кредитного договору в електронній формі, при тому, що відповідачем не заперечується укладення споживчого кредитного договору №8108421 від 22 липня 2024 року. Відповідач ОСОБА_1 ще раз наголошує на тому, що на нього поширюються пільги, передбачені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» /а.с.92-93/.
Окрім цього, 04 вересня 2026 року від представника позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Барбір Д.П. через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у справі /а.с.97-99/, згідно яких представник просить задовільнити позовну заяву в повному обсязі. Зазначає, що відповідач не подав суду докази того, що перед укладенням, при укладенні кредитного договору, або після його укладення він надавав кредитодавцям документи про проходження військової служби або взагалі будь-яким чином повідомляв про наявність своїх пільг стосовно сплати відсотків. Тобто, в даній справі, відповідач так само не надав підтвердження того, що він звертався з даними документами до Первісних кредиторів, а отже, не маючи ніяких підтверджень, заборгованістю наявна, відсотки нараховані відповідно до умов кредитного договору. Отже, на підставі вищевикладеного встановлено, що нарахування відповідачу відсотків здійснювалося первісним кредитором на законних підставах, оскільки відповідач не повідомив первісного кредитора у відповідності до чинного законодавства про те, що він є військовослужбовцем та, що на нього поширюється норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Представник позивача Барбір Д.П. в судове засідання не з`явилася, в додаткових поясненнях у справі просила розглядати справу за відсутності представника ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та позовні вимоги задовільнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 та його адвокат Дубова О.А. в судове засідання не з`явилися, в запереченнях на відповідь на відзив просили розглянути справу за їх відсутності з урахуванням заперечень проти позову та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін згідно вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому, суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Згідно зі ст.ст.76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 22 липня 2024 року о 13.16 год. між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний Договір №8108421 про надання споживчого кредиту за допомогою електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора А1895. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна", розміщених їх сайті https://creditplus.ua /а.с.5-16/.
Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 8600,00 грн. строком на 364 дні, тип процентної ставки - фіксована (п.1.3., 1.4., 1.5. договору). Стандартна процентна ставка 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору та зі зниженою процентною ставкою – 0,975 % в день та застосовується, якщо споживач до 17 серпня 2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу (п.1.5.1, 1.5.2 договору), що підтверджується копією договору з додатком №1 до договору "Таблиця обчислення загальної вартості кредиту" та паспортом споживчого кредиту /а.с.5-16, 16-17/.
Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав відповідачу грошові кошти у сумі 86000,00 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від 27 червня 2025 року за вих. №20250627-1.1 про перерахування грошових коштів /а.с.24/. Отже, з укладенням кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути ТОВ "Авентус Україна" кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах, встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.
05 серпня 2024 року об 11.04 год. між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору №8108421 про надання споживчого кредиту в електронному вигляді за допомогою електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора А1656, згідно якої було збільшено суму кредиту на 10000,00 грн. (загальний розмір кредиту складає 18600,00 грн.) зі стандартною ставкою за весь строк користування кредитом в розмірі 1,50 % в день та зі стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки в розмірі 1,46 % в день, що підтверджується додатковою угодою до договору з додатком №1 "Таблиця обчислення загальної вартості кредиту" та паспортом споживчого кредиту /а.с.18-19, 20-22/.
На виконання умов додаткової угоди до договору №8108421 про надання споживчого кредиту, кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від 27 червня 2025 року за вих. №20250627-1.1 про перерахування грошових коштів /а.с.23/.
Відповідач надавав первісному кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, здійснивши оплати: 11 серпня 2024 року – 906,75 грн. (оплата основного боргу) та 2443,35 грн. (оплата процентів), 26 серпня 2024 року – 2919,39 грн. (оплата основного боргу) та 3251,13 грн. (оплата процентів), 18 вересня 2024 року – 664,83 грн. (оплата основного боргу) та 5096,98 грн. (оплата процентів), 15 жовтня 2024 року – 5714,16 грн. (оплата процентів), 09 листопада 2024 року – 5290,88 грн. (оплата процентів), а всього сплачено 26 287,47 грн. з яких 4490,97 грн. (оплата основного боргу) та 21796,50 грн. (оплата процентів), що підтверджується карткою обліку договору (розрахунок заборгованості) за договором №8108421 від 22 липня 2024 року /а.с.25-28/. 
25 червня 2025 року ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №25062025/1, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно осіб, які були боржниками ТОВ "Авентус Україна", включно і до  ОСОБА_1 /а.с.29-33/. ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на виконання Договору факторингу №25062025/1 підписали Реєстр боржників, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №8108421 у розмірі 47958,74 грн. /а.с.34/.
Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. 
Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.  Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:  надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону;  заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону;  вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:  електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;  електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;  аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ч.12 ст.11 цього Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Ст.512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема п.1 ч.1 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Ст.514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заперечуючи проти суми нарахованих відсотків, відповідач посилався на п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Суд зазначає наступне.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У ст.ст. 1, 2 цього Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
В ч.15 ст.14 цього Закону визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Відповідач ОСОБА_1 26 серпня 2022 року був призваний по мобілізації у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу, приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, з 10 жовтня 2023 року є учасником бойових дій, що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 , посвідченням учасника бойових дій /а.с.78-79/.
Під час проходження військової служби (внаслідок контузії) ОСОБА_1 отримав захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, визнаний особою з інвалідністю 3 групи внаслідок війни, що підтверджується довідкою №226 військово-лікарської комісії від 19 лютого 2025 року, довідкою військово-лікарської комісії від 04 квітня 2025 року №2025-0404-1043, пенсійним посвідченням /а.с.78-81/.
14 червня 2025 року ОСОБА_1 , на підставі п.п.«б» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з наявністю інвалідності, виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується Витягом з наказу №270 командира військової частини НОМЕР_3 від 14 червня 2025 року /а.с.80/.
Таким чином, на відповідача ОСОБА_1 поширюються пільги, передбачені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом.
Як зазначено вище, записами у військовому квитку, посвідченням учасника бойових дій та довідками військових частин та військово-лікарської комісії підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно перебував на військовій службі в період з 26 серпня 2022 року по 14 червня 2025 року включно.
Отже, на момент укладення кредитного договору №8108421 від 22 липня 2024 року про надання споживчого кредиту та протягом строку кредитування до 14 червня 2025 року відповідач ОСОБА_2 був військовослужбовцем.
Відповідно до п.13 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Аналіз ст.14 Закону дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у п.п.1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення.
Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Зазначене вище щодо застосування положень ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» повністю узгоджується з правовими висновками, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд в обов`язковому порядку має враховувати при застосуванні норм права у спірних правовідносинах, що викладено в таких постановах: від 21 лютого 2018 року у справі №306/1157/15-ц (провадження №61-2525св18); від 30 травня 2018 року у справі №521/12726/16-ц (провадження №61-16144св18); від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15-ц (провадження 61-21025св18); від 10 січня 2019 року у справі №327/353/16-ц (провадження №61-25229св18); від 04 вересня 2019 року у справі №554/10264/17 (провадження №61-42778св18); від 18 січня 2023 року справа №642/548/21 (провадження №61-9565св22).
Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Наявність у відповідача статусу учасника бойових дій очевидно свідчить про його участь у бойових діях, спрямованих на захист Батьківщини, під час дії в державі особливого періоду.
Отже, суд, ухвалюючи рішення, бере до уваги, що у відповідача ОСОБА_1 відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом на підставі ч.15 ст.4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості), що наданий позивачем /а.с.25-28/, протягом дії кредитного договору №8108421 від 22 липня 2024 року відповідачем на користь ТОВ «Авентус Україна» було сплачено грошові кошти у загальному розмірі 26287,47 грн., а саме: 11 серпня 2024 року – 906,75 грн. (оплата основного боргу) та 2443,35 грн. (оплата процентів), 26 серпня 2024 року – 2919,39 грн. (оплата основного боргу) та 3251,13 грн. (оплата процентів), 18 вересня 2024 року – 664,83 грн. (оплата основного боргу) та 5096,98 грн. (оплата процентів), 15 жовтян 2024 року – 5714,16 грн. (оплата процентів), 09 листопада 2024 року – 5290,88 грн. (оплата процентів), тобто, в розмірі, що перевищує заборгованість за основою сумою боргу - 18600,00 грн.
Жодних належних та достовірних доказів, які б вказували на існування у ОСОБА_1 перед ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за зазначеним договором, матеріали справи не містять.
Оскільки під час розгляду справи позивачем не доведено наявності порушеного права та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.
Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.
Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-81, 133, 141, 279, 258-259, 264, 265, 268, 273,280-284, 354-355, 365 ЦПК України, ст.ст.202, 208, 509, 526, 610, 611, 626, 634, 639, 1054, ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул.Симона Петлюри, буд. 30) до  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07 вересня 2026 року.

Суддя А.Б. Ковальова-Писарева