ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 липня 2026 року справа №200/6165/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г, розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 200/6165/25 (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Дяченко Олексій Володимирович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач ), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 – 2024 роки;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016 – 2024 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.02.2025 року у справі №200/7264/24;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 19 років;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 19 років з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.02.2025 року у справі №200/7264/24;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 140 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 – 2024 роки;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 140 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 – 2024 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.02.2025 року у справі №200/7264/24;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 80 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 - 2023 роки;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 80 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 - 2023 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.02.2025 року у справі №200/7264/24. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року позов задоволений частково: 
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2024 роки;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2024 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №200/7264/24;
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 19 років;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 19 років з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №200/7264/24;
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 112 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2024 роки;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 112 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2024 роки, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №200/7264/24;
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 40 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 рік;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 40 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 рік, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №200/7264/24 та провести виплати з урахуванням раніше вже виплачених сум; 
- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального права.
Апелянт посилався на те, що суд першої інстанції хибно не враховує, що індексація грошового забезпечення не має постійного характеру, відповідно, не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеною у постановах від 01.03.2018 у справі № 761/17387/17, від 19.06.2018 у справі № 825/1138/17.
Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Виходячи з аналізу положень Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 № 425 (в редакції від 05.05.2017), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.06.2008 за № 537/15228, Порядку № 1078, Закону № 2011, Інструкції № 558, грошова допомога на оздоровлення є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яка розраховуються виходячи з розміру місячного грошового забезпечення до складу якого не включається індексація грошового забезпечення.
Крім того, грошова допомога на оздоровлення, одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористані дні основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які розраховуються виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, до складу якого не входить індексація грошового забезпечення. Крім того, індексація грошового забезпечення у 2023 році не проводилась, що в свою чергу виключає спірність правовідносин в даний період.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 5 лютого 2025 року у справі №200/7264/24, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025, встановлено, наступне.
Позивач у цій справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 (дата видачі - 11.07.2024 року, дійсний до 11.07.2034 року), РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 .
Як видно зі змісту посвідчення серії НОМЕР_4 від 01.07.2024 року, позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
У період з 03.05.2006 року по 03.10.2024 року позивач проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_5 від 24.05.2005 року, витягом із послужного списку позивача, а також довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2024 року № 5127.
Згідно з наказом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 03.10.2024 року № 1157-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 03.10.2024 року як звільненого з військової служби на підставі підпункту "д" (у зв`язку зі звільненням із полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу.
Позивач зазначає, що у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року індексація грошового забезпечення відповідачем не виплачувалась, а у період з 01.03.2018 року по 03.10.2024 року відповідачем виплачена лише поточна індексація, грошового забезпечення, без урахування вимог абзаців 4 та 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою від 09.10.2024 року, в якій просив, зокрема, здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення, але відповіді на цю заяву на момент звернення до суду з цим позовом не отримав.
В подальшому, як вказує позивач у додатково поданій суду заяві від 05.11.2024 року, відповідачем було надано відповідь на заяву від 09.10.2024 року (разом із документами щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення).
Як видно з наданих сторонами до суду особистих карток грошового забезпечення та архівних відомостей, у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року індексація грошового забезпечення позивача із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін відповідачем не здійснювалась, а у період, починаючи з 01.03.2018 року, відповідачем виплачувалась позивачу лише поточна індексація, тобто без урахування вимог абзаців 4 та 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Ці обставини також підтверджуються довідкою-розрахунком відповідача № 907 від 30.10.2024 року та не заперечуються останнім у відзиві на позов.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №200/7246/24 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року, в сумі 85927 (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім) гривень 84 копійки.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 03.10.2024 року включно.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення - 1362,48 грн. на місяць, за періоди 01.03.2018 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 03.10.2024 року включно у загальній сумі 91418,01 грн. згідно з нормами абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/7264/24 від 05.02.2025 року набрало законної сили 11.06.2025 року.
Відповідно до.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З урахуванням вищезазначеного, судом під час розгляду справи №200/7264/24 було встановлено наявність права у позивача на індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року, в сумі 85927,84 грн. та індексацію-різницю грошового забезпечення - 1362,48 грн. на місяць, за періоди 01.03.2018 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 03.10.2024 року включно у загальній сумі 91418,01 грн. згідно з нормами абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Судом під час розгляду даної справи №200/6165/25 було встановлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/7264/24 від 05.02.2025 року, Військовою частиною НОМЕР_1 – 27 червня 2025 року було виплачено – 132 351,19 грн. та від 30 липня 2025 року було виплачено – 42 334,47 грн. індексації грошового забезпечення позивача за періоди з 01.12.2015 по 28.02.2018 року включно, з 01.03.2018 по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 по 03.10.2024 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій №8134 від 29.07.2025 року №6815 від 27.06.2025 року та не заперечується учасниками справи, що належним чином відображено в їх заявах по суті справи (позовній заяві та відзиву на позовну заяву).
Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/7264/24 від 05.02.2025 року, позивачу було виплачено індексацію грошового забезпечення під час проходження останнім служби за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року у сумі 85927,84 грн. та за періоди з 01.03.2018 по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 по 03.10.2024 року у сумі 91418,01 грн. 
Відповідно до відомостей, які містяться у витязі з наказу начальника НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 03.10.2024 року № 1157-ОС “Про особовий склад”, виключити зі списків особового складу та всіх видів забезпечення майстер-сержанта ОСОБА_1 , який наказом начальника НОМЕР_7 прикордонного загону від 16.09.2024 року № 1077-ОС за підпунктом “д” (у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) п.3 ч. 5 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, у запас 03.10.2024 року. В даному витязі також зазначено, що вислуга років позивача у календарному складає – 19 років 04 місяців 08 днів; щорічні основні відпустки за 2022, 2023 роки не використав, за 2024 рік використав 30 календарних днів; відповідно до частини 14 ст.10-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки за 2022 рік – 40 календарних днів, за 2023 рік – 40 календарних днів; відповідно до пункту 12 ч.1 ст.12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” додаткова відпустка як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 рік не надавалась. Виплатити грошову компенсацію за 140 календарних днів невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій. Допомога для оздоровлення за 2024 рік виплачена. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік виплачена. Відповідно до п.2 ст.15 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 19 повних календарних років служби (з 25.05.2005 по 03.10.2024) у розмірі 262 409,00 гривень. 
Відповідно до наявних в матеріалах справи копій особистих карток грошового забезпечення позивача, а також копії витягу з наказу від 03.10.2024 №1157-ОС за період з 2015 по 2024 рік, судом встановлено, що позивачу було виплачено грошову допомогу на оздоровлення за: 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2023 та 2024 роки, в свою чергу матеріали справи не містять виплати цієї допомоги за 2022 рік.
З наданої відповідачем довідки від 03.04.2025 року №488 – Про остаточний розрахунок грошового забезпечення позивача, судом встановлено, що позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні за 19 календарних років – 262 409,00 грн.; компенсацію відпустки щорічної у розмірі 40 днів за 2022 рік – 36 829,33 грн.; компенсацію відпустки щорічної у розмірі 40 днів за 2023 рік – 36 829,33 грн.; компенсацію за невикористану відпустку як учасник бойових дій за 140 календарних днів – 128 902,67 грн.
Спірним питанням в даній справі є неврахування відповідачем при розрахунку позивачу його грошового забезпечення та виплати, зокрема (відповідно до заявлених позовних вимог): одноразової грошової допомоги при звільненні за 19 календарних років у 2024 році, виплаченої допомоги на оздоровлення за 2016-2024 роки, грошову компенсацію за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2024 роки (140 календарних) днів, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку за 2022, 2023 роки 80 календарних днів у їх складі індексації грошового забезпечення, належної позивачу, що було встановлено під час розгляду рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/7264/24 від 05.02.2025 року. 
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
За п. 1 ст. 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється законом України 25 березня 1992 року № 2232-XII “Про військовий обов`язок і військову службу” (надалі - Закон № 2232-XII), яким передбачено, зокрема:
- порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. ( частина 2 статті 2 Закон № 2232-XII),
- гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до Законів України “Про Збройні Сили України”, Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, Закону України “Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей” та іншими законами. (стаття 40 Закону № 2232-XII).
Відповідно до Конституції України основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), яким визначено,
- держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. (частина 1 статті 9 Закону № 2011-XII)
- до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. (частина 2 статті 9 Закону № 2011-XII)
- грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. (частина 3 статті 9 Закону № 2011-XII)
- грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. (абзаци 1-2 частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII)
- військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. ( частина 1 статті 10-1 Закону № 2011-XII)
- військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. (абзац перший пункту 2 частини 2 статті 15 Закону № 2011-XII).
- військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України. ( частина 3 статті 15 Закону № 2011-XII).
30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі - Постанова №704), за якою:
- установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. (пункт 2 Постанови №704);
- виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи). (пункт 3 Постанови №704).
Відповідно до статті 9 Закону № 2011, пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України наказом від 25.06.2018 №558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція № 558 у редакції чинній на момент звільнення зі служби).
За пунктом 2 розділу I “Загальні положення” Інструкції № 558: грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством. Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).
Пунктом 3 розділу I “Загальні положення” Інструкції № 558 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.
Відповідно до пункту 7 розділу I “Загальні положення” Інструкції № 558, грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачено йому або виплачено в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Згідно з пунктом 9 розділу I “Загальні положення” Інструкції № 558, індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.
Відповідно до пунктів 1, 5 глави 7 “Допомога для оздоровлення” розділу IV “Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення” Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення.
Розмір допомоги визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім одноразових додаткових видів та винагород), які військовослужбовець отримує за займаною ним штатною посадою на день видання наказу про надання цієї допомоги.
Військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, і тим, які на день видання наказу про надання цієї допомоги звільнені з посад, до складу грошового забезпечення, з якого визначається розмір допомоги, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім одноразових та винагород), які отримували військовослужбовці за штатними посадами до зарахування в розпорядження, ураховуючи зміни у вислузі років і нормах грошового забезпечення, у тому числі зміни розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням.
Пунктом 7 глави 7 “Допомога для оздоровлення” розділу IV “Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення” Інструкції № 558, у разі переміщення військовослужбовців по службі до інших органів Держприкордонслужби в наказі начальника (командира) органу Держприкордонслужби про виключення зі списків особового складу зазначаються відомості про надання допомоги для оздоровлення.
Відомості про надання допомоги з посиланням на наказ начальника (командира) органу Держприкордонслужби зазначаються в грошовому атестаті, який надсилається до органу Держприкордонслужби за новим місцем служби.
За пунктом 1 глави 9 “Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби” розділу IV “Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення” Інструкції № 558, у разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років) (друге речення).
Відповідно до пункту 6 глави 9 “Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби” розділу IV “Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення” Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються: для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород).
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Крім того, до складу грошового забезпечення, з якого нараховується в т.ч. одноразова грошова допомога при звільненні зі служби та грошова допомога для оздоровлення, включаються винагороди, які мають постійний характер.
За змістом пункту 6 підрозділу 8 розділу IV Інструкції №558, у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.
Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Отже, грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки та одноразова грошова допомога при звільненні в спірний період повинна нараховуватися та виплачуватися в розмірі місячного грошового забезпечення військовослужбовця.
Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 33, 34 Закону України “Про оплату праці” такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.
На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII “Про індексацію грошових доходів населення”.
За ст. 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII “Про індексацію грошових доходів населення” (далі - Закон № 1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
За ч. 1 статті 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
З метою реалізації Закону України від 06.02.2003 № 491-IV “Про внесення змін до Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 17.07.2003 № 1078 “Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення” (далі - Порядок № 1078).
За п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення.
За пунктом 1.1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. До 01.01.2016 поріг індексації встановлювався в розмірі 101 відсоток (внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 №77).
За пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (редакції від 15.12.2015, вступив в дію з 01.12.2015), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Суд зазначає, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
Отже, суд враховує, що спеціальним законодавством, яким імперативно визначено види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, не врегульовано питання щодо віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення, одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористані дні відпусток.
У зв`язку з чим, при вирішенні спірного питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті) Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії”, Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Таке субсидіарне застосування вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні.
Слід зазначити, що грошове забезпечення позивача у період проходження ним військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 підлягало індексації та під час проходження військової служби позивачу не нараховувалась індексація грошового забезпечення у належному та відповідному розмірі, що й було встановлено під час розгляду рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/7264/24 від 05 лютого 2025 року.
Відповідно до приписів ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На підставі судового рішення у справі № 200/7264/24 від 05.02.2025 року, відповідачем - позивачу 27.06.2025 року виплачена індексація грошового забезпечення у сумі – 132 351,19 грн. та 30.07.2025 року виплачена індексація грошового забезпечення у сумі 42 334,47 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі.
Таким чином, відповідач, нараховуючи та виплачуючи позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2023 та 2024 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні у 2024 році, грошову компенсацію за невикористані 112 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2024 роки та грошової компенсації за невикористані 40 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 рік, виходив з грошового забезпечення без врахування у його складі індексації, що не заперечується відповідачем.
Неврахування відповідачем розміру індексації грошового забезпечення під час розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій невикористані дні основної щорічної відпустки призвело до виплати знеціненого грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21.12.2021 по справі № 820/3423/18, від 29.04.2020 по справі № 240/10130/19, від 19.03.2020 по справі №820/5286/17, від 26.02.2021 по справі № 620/3346/19, предметом розгляду яких було, включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок та визначення розміру грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Отже, суд вважає, що позивач має право на перерахунок виплачених йому сум грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2024 роки, розмір одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 19 років, грошової компенсації за невикористані 112 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2024 роки та грошової компенсації за невикористані 40 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання зазначеного вище судового рішення.
Підсумовуючи вищевказане та враховуючи, що розмір грошової допомоги для оздоровлення, який в свою чергу визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а одноразова грошова допомога при звільненні виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та те, що грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, то відповідачем протиправно не враховано до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислено розмір грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2024 роки, розмір одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 19 років, грошової компенсації за невикористані 112 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2024 роки та грошової компенсації за невикористані 40 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 рік, індексацію грошового забезпечення, що свідчить про наявність з його боку протиправної бездіяльності.
Також слід зазначити, що у відповідності до приписів п.3 «Прикінцевих положень» Закону України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” від 03.11.2022 року № 2710-IX зупинено на 2023 рік дію Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 15, ст. 111 із наступними змінами), тому індексація за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року не нараховувалась та не виплачувалась. 
З урахуванням наведеного, позовні вимоги позивача в частині позовних вимог, а саме, визначення періоду: допомоги на оздоровлення за 2023 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учасник бойових дій за 2023 рік у кількості 14 днів; основної щорічної відпустки за 2023 рік у кількості 40 днів задоволенню не підлягають.
Також слід зазначити, що матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виплачував позивачу взагалі грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік, та допомога на оздоровлення за 2015 рік була виплачена позивачу у липні 2015 року, коли судом було зобов`язано відповідача виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення починаючи з 01.12.2015 року, так само як і доказів виплати додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 рік саме у грудні (або ж що вона мала бути виплачена позивачу саме у грудні місяці 2015 року) матеріали справи не містять, з урахуванням наведеного позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. 
Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Апеляційний суд не застосовує висновки Верховного суду, на які посилається апелянт, оскільки вони не є релевантними до обставин цієї справи.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, рішенням якого:
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2024 роки;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2024 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №200/7264/24;
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 19 років;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 19 років з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №200/7264/24;
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 112 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2024 роки;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 112 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 та 2024 роки, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №200/7264/24;
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 40 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 рік;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 40 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 рік, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №200/7264/24 та провести виплати з урахуванням раніше вже виплачених сум;. 
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 200/6165/25 за позовом Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 15 липня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв