Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/3628/25
Номер провадження2/173/766/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

07 вересня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» та ОСОБА_1 28.03.2021 укладено договір позики № 39/454112139, відповідно до якого Позичальнику надані грошові кошти у розмірі 4000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути суму Позики Позикодавцю та сплатити Проценти, а також інші платежі за Договором у порядку та строки передбачені цим Договором, зокрема Графіком платежів.
Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення позики та сплати процентів належним чином не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість.
28.12.2023 право вимоги за договором позики було відступлено ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», 17.04.2025 - ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ», а 25.08.2025 - ТОВ «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС».
Згідно з розрахунком позивача, загальна заборгованість відповідача становить 33200,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за сумою позики, 28080,00 грн - заборгованість за процентами та 1120,00 грн - заборгованість за комісією.
У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено, що 28 березня 2021 року між ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 39/454112139.
Відповідно до умов договору позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти в сумі 4000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути суму позики, сплатити проценти та інші передбачені договором платежі.
Згідно з пунктом 1.4 договору строк користування позикою становить 365 днів, а її повернення має бути здійснено в кінці строку користування відповідно до графіка платежів. Пунктом 1.5 договору передбачено комісію за видачу позики у розмірі 28 % від суми позики, що становить 1120,00 грн.
Відповідно до пункту 2.1 договору проценти за користування позикою встановлені за фіксованою ставкою 2 % від суми позики за кожен день користування в межах строку, визначеного договором. Загальний розмір процентів за графіком платежів становить 28080,00 грн. Нарахування процентів, згідно з пунктом 2.2 договору, починається з 15-го дня користування позикою.
Згідно з пунктами 3.1–3.2 договору позику надано шляхом передачі позичальнику готівкових коштів, а підписанням договору позичальник підтвердив отримання суми позики в повному обсязі в день його підписання.
З умовами договору позики узгоджується паспорт споживчого кредиту, підписаний сторонами 28 березня 2021 року, у якому зазначено суму кредиту 4000,00 грн, строк кредитування, порядок та строки його повернення, процентну ставку, комісію та орієнтовну загальну вартість кредиту. Зокрема, у паспорті зазначено процентну ставку 2 % від суми позики за кожен день користування, що становить 730 % річних, комісію у розмірі 1120,00 грн та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача в розмірі 33200,00 грн.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини з приводу надання та повернення позики, а відповідач отримав від первісного кредитора 4000,00 грн на умовах, визначених договором позики.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 39/454112139 від 28.03.2021 у відповідача станом на 27.03.2022 наявна заборгованість у розмірі 33200,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за сумою позики, 28080,00 грн - заборгованість за процентами та 1120,00 грн - заборгованість за комісією.
28.12.2023 між ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 28122023, відповідно до якого ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС»відступило ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»прийняло належні ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС»права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимог.
17.04.2025 між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено договір факторингу № 17-04/ФК-25, відповідно до якого ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»відступило ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» прийняло належні ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимог. 
25.08.2025 між ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» та ТОВ «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» укладено договір факторингу № 25-08/ФК-25, відповідно до якого ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» відступило ТОВ «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» прийняло належні ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимог. 
На підтвердження переходу прав вимоги позивач надав договори факторингу № 28122023 від 28.12.2023, 17-04/ФК-25 від 17.04.2025, № 25-08/ФК-25 від 25.08.2025, акт прийому - передачі документації, витяги з реєстрів боржників, а також платіжні інструкції про оплату за договорами факторингу.
Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що ґрунтуються на договорі позики та регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Згідно з ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України обумовлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням ст.611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Крім цього, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.77-80 ЦПК України).
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так, наявними у справі доказами підтверджено укладення та підписання відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Партнер Фінанс» 28.03.2021 року договору позики № 39/454112139.
Відповідач, розмір заборгованості за позикою, за процентами, які були передбачені договором й розрахунки, не спростував, не надав доказів на підтвердження сплати коштів чи доказів на підтвердження відсутності боргу, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що у позивача відповідно до вимог ст.1048 ЦК України виникло право на стягнення з відповідача доведеної суми заборгованості за укладеним договором в загальній сумі 33200 грн, яка складається з нарахованої позикодавцем заборгованості за тілом позики, процентами та комісією за видачу позики, які узгоджені між сторонами умовами договору позики.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №39/454112139 від 28.03.2021 у розмірі 33200,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за сумою позики, 28080,00 грн - заборгованість за процентами та 1120,00 грн - заборгованість за комісією.
Отже, позовні вимоги ТОВ «ЮРКОНСАЛТ ГРУП ПЛЮС» про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у сумі 6000,00 грн.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України- При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Матеріали цивільної справи містять копії договору про надання правничої допомоги № 45714110 від 10.12.2025, додаткової угоди № 3759600539 від 12.12.2025, акта про підтвердження факту надання правничої допомоги від 12.12.2025, детального опису наданих послуг від 12.12.2025.
Водночас, виходячи з положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерії її необхідності та значущості таких дій у справі, з огляду на конкретні обставини справи, суд вважає, що заявлені ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» витрати на правничу допомогу в суді в розмірі 6000,00 грн є завищеними.
Зокрема, суд звертає увагу, що справа стосується стягнення заборгованості за договором позики з позовними вимогами у розмірі 33200 грн, тобто є справою незначної складності, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з огляду на ціну позову. Окрім цього, суд зауважує, що правова позиція позивача ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» є сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи. Крім того, підготовка та ведення цієї справи в суді не вимагали значного обсягу юридичної та технічної роботи.
З урахуванням усіх вищенаведених обставин, пропорційності та співмірності понесених судових витрат щодо предмета спору суд доходить висновку про часткове задоволення вимоги про відшкодування відповідачем на користь позивача понесених судових витрат на правничу допомогу та про стягнення з відповідача на користь позивача 4000 грн на відшкодування понесених витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» (04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17Б, ЄДРПОУ 45714110) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» заборгованість за договором позики у розмірі 33200 (тридцять три тисячі двісті) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту

Суддя:          Є.В. Челюбєєв