Єдиний унікальний номер 341/902/26 
Номер провадження 2/341/813/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року       місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді    Аннишина С.І.,
за участю секретаря судового засідання Рарик В.С.,
позивачки     ОСОБА_1 ,
представника позивача    Денеги Д.М.,
представниці відповідача    Польчик Л.В.,    розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галич справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Бурштинської міської ради, про збільшення розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ:

22 травня 2026 року представник позивачки адвокат Денега Д.М. через підсистему «Електронний суд» скерував до суду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Бурштинської міської ради, про збільшення розміру аліментів. Просить збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2025 року у справі № 349/2083/24, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягувати такі у сумі по 7 000,00 грн щомісячно на кожну дитину.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом із матір`ю, яка щоденно забезпечує побут, догляд, харчування, лікування, розвиток, навчання та інші поточні потреби дітей. 
Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2025 року у справі № 349/2083/24 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково. Вказаним рішенням суд постановив стягувати, починаючи з 03 грудня 2024 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 4 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року рішення суду І інстанції залишено без змін.
З моменту ухвалення рішення суду та постановлення постанови судом апеляційної інстанції минув тривалий час, потреби дітей об`єктивно збільшилися, розмір щомісячних витрат на їх утримання зріс, а визначена судом сума аліментів у розмірі по 4 000,00 грн на кожну дитину перестала відповідати реальним потребам дітей та принципу необхідності й достатності аліментів для забезпечення їх гармонійного розвитку. Окрім цього, Відповідач проживає та працює за кордоном, на території Республіки Польща. Позивачці відомо, що Відповідач працевлаштований у компанії «FIRMA OKB» та здійснює у Республіці Польща підприємницьку діяльність.
Просить збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2025 року у справі № 349/2083/24 та стягувати такі у сумі по 7 000,00 грн щомісячно на кожну дитину.
Ухвалою суду від 28 травня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 11 червня 2026 року судові засідання постановлено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представниці відповідача - ОСОБА_6 з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 18 червня 2026 року витребувано від  ОСОБА_3  документи щодо отриманих ним доходів як підприємця або найманого працівника у Республіці Польща за період з травня 2025 до травня 2026 року, у тому числі податкові документи, довідки роботодавця, документи ZUS або інші аналогічні документи, що підтверджують розмір його доходів.
09 червня 2026 року від представниці відповідачки надійшов відзив, відповідно до якого у задоволенні позову просить відмовити, враховуючи наступне. Факт реєстрації фізичної особи-підприємця у Республіці Польща сам по собі не свідчить про значний дохід. Відповідач є підприємцем, а не найманим працівником, і мінімальна ставка оплати праці до нього не застосовується. Його фактичний дохід може бути нижчим за мінімальну заробітну плату, і визначається за результатами підприємницької діяльності. Відповідач несе реальні витрати на проживання за кордоном, оренду житла, харчування, транспорт, медичне страхування та інші обов`язкові витрати на власне утримання. Ці витрати суттєво відрізняються від відповідних витрат в Україні. ОСОБА_3 утримує інших осіб, які є членами його сім`ї та перебувають на його матеріальному забезпеченні: матір, яка є непрацездатною особою похилого віку, яка нещодавно перенесла операцію має діагноз злоякісне новооутворення вульви та потребує постійного лікування, медичного догляду, придбання медикаментів і реабілітаційних заходів; дружина та її дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 також перебувають на утриманні ОСОБА_3 . Наявність власної сім`ї та обов`язок утримувати дружину і дитину є самостійними фінансовими зобов`язаннями, які суттєво обмежують реальні можливості ОСОБА_3 щодо збільшення розміру аліментів.
10 червня 2026 року представник позивачки скерував відповідь на відзив.
Позивачка та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача пояснив, що рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області було частково задоволено позов про стягнення аліментів та визначено їх розмірі у сумі 4 000,00 грн на кожну дитину, що було менше від розміру, про який заявляла позивачка. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку. За наслідками розгляду справи Івано-Франківський апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, однак чітко наголосив, що у межах попередньої справи позивачка не заявляла клопотання про витребування відомостей щодо розміру доходів відповідача, працевлаштування, наявності у нього рухомого чи нерухомого майна. Цей позов подається як самостійна вимога на підставі ст. 192 Сімейного кодексу України у зв`язку зі зміною та виникненням нових істотних обставин після ухвалення рішення суду і набрання ним законної сили, а також з урахуванням необхідності витребування судом доказів, які позивачка самостійно отримати не може.
Представниця відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на ту обставину, що рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2025 року уже призначено аліменти на утримання дітей. Зазначила, що розмір аліментів може бути збільшено або зменшено судом лише у разі зміни матеріального або сімейного стану сторін або поліпшення чи погіршення здоров`я когось з них. Позов у цій справі є повторним оскарженням рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11.02.2025 року, спрямований на переоцінку висновків, викладених у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 17.04.2025. Відповідач утримує інших осіб, які є членами його сім`ї, постійно сплачує аліменти у визначеному судом розмірі, розмір аліментів відповідає прожитковому мінімуму, крім того позивач не надав доказів та не довів факту зміни свого матеріального чи сімейного стану.
Дослідивши подані учасниками справи документи, заслухавши їх пояснення, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх дітей  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження (повторно) серії НОМЕР_1 від 11.11.2020 та свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 28.10.2023 відповідно).
Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2025 року у справі № 349/2083/24, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково. Вказаним рішенням суд постановив стягувати, починаючи з 03 грудня 2024 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 4 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.
Відповідно до інформації з Центрального реєстру щодо господарської діяльності, яку згенеровано 24.03.2026, ОСОБА_8 постійно проживає у Республіці Польща, воєводство Лохинське, пов. Лодзь та з 21.01.2025 веде підприємницьку діяльність. 
Згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 21.01.2026).
Згідно з квитанціями, які долучені до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 періодично (20.12.2024, 18.08.2025, 26.08.2025, 03.11.2025, 12.03.2026, 23.04.2026, 10.05.2026) здійснює переведення грошових коштів ОСОБА_9 , у якої виявлено злоякісне утворення (Виписка із медичної карти стаціонарного хворого №7400/20240).
На розгляді Галицького районного суду Івано-Франківської області перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення способів участі батька у вихованні дітей, в тому числі щляхом їх перебування протягом тривалого часу у Республіці Польща. ОСОБА_3 позов він мотивує тим, що здійснює трудову діяльність за кордоном та є директором власного підприємства, має стабільне офіційне джерело доходу, що забезпечує належний рівень матеріального забезпечення.
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між сторонами, є відносини, які пов`язані із виконанням обов`язку щодо утримання дітей, а саме збільшення розміру аліментів.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника аліментів майна, майнових прав, грошових коштів та інших обставин, що мають істотне значення.
Частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.
Таким чином, розмір аліментів, визначений судовим рішенням, не є незмінним, а його зміна допускається у разі встановлення відповідних обставин, які виникли після визначення первісного розміру аліментів. При цьому під час вирішення питання про збільшення аліментів суд повинен виходити з необхідності забезпечення належного матеріального утримання дитини, з урахуванням її потреб та матеріальних можливостей обох батьків.
Так судом встановлено, що рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2025 року у справі № 349/2083/24 з відповідача на користь позивачки на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти у розмірі 4000,00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
Позивачка просить про збільшення таких до 7000,00 грн.
Оцінюючи матеріальне становище відповідача, суд бере до уваги, що останній проживає та здійснює діяльність на території Республіки Польща, де зареєстрований як фізична особа-підприємець з 21.01.2025, що підтверджується інформацією із відповідного реєстру Республіки Польща станом на 24 березня 2026 року.
Під розгляду справи судом було витребувано у відповідача документи, необхідні для встановлення його дійсного матеріального становища, зокрема документи щодо отриманих доходів в Республіці Польща за період з травня 2025 до травня 2026 року, податкові документи, довідки роботодавця, документи ZUS або інші аналогічні документи, які підтверджують розмір його доходів та сплачених обов`язкових платежів.
Однак витребувані судом документи відповідачем надані не були. Натомість його представниця в судовому засіданні пояснила, що такі документи не подані у зв`язку з тим, що відповідач перебуває на стадії припинення підприємницької діяльності.
Суд не може визнати таке пояснення належним та об`єктивним обґрунтуванням невиконання ухвали суду. Сам факт припинення або перебування у процесі припинення підприємницької діяльності не звільняє відповідача від обов`язку надати суду докази щодо свого матеріального становища та не свідчить про відсутність у відповідача документів щодо доходів, які ним були отримані до припинення діяльності, а також не позбавляє його можливості надати податкові документи, документи ZUS, довідки про доходи, відомості про сплату обов`язкових платежів чи інші документи, які підтверджують його фактичне матеріальне становище. Проте жодних таких доказів, в тому числі доказів припинення підприємницької діяльності, суду не надано.
Тобто, відповідач, будучи обізнаним із предметом спору та змістом ухвали суду, не повідомив суд про конкретні обставини, які об`єктивно унеможливлюють отримання та подання витребуваних документів, не надав доказів їх відсутності, втрати чи неможливості одержання, а також не звертався до суду із заявою про продовження строку для їх подання або про звільнення від обов`язку їх подання з належним обґрунтуванням.
В той же час в позовній заяві у справі про визначення способів участі батька у вихованні дітей відповідач стверджує, що має стабільне офіційне джерело доходу, що забезпечує належний рівень матеріального забезпечення
За таких обставин невиконання відповідачем ухвали суду має ознаки свідомого ухилення від надання інформації з метою приховати реальний розмір його доходів, що в свою чергу має істотне значення для вирішення справи, та відповідно оцінки судом такої поведінки відповідача як недобросовісного користування своїми процесуальними правами.
Таким чином, оцінюючи подані докази, суд виходить з того, що обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги потреби дітей, матеріальне становище обох батьків, принцип справедливості та співмірності витрат на утримання дітей із доходами платника аліментів.
Суд при розгляді цього спору також враховує, що зростання з часу визначення попереднього розміру аліментів віку дітей, їхніх потреб та загального рівня витрат на їх утримання є обставинами, які об`єктивно зумовлюють необхідність збільшення розміру аліментів для забезпечення належного рівня їх матеріального забезпечення.
При визначенні розміру аліментів суд враховує ту обставину, що відповідач періодично надає грошові кошти на утримання хворої матері, перебуває у зареєстрованому шлюбі. Разом з тим, сам по собі факт наявності інших членів сім`ї не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, на користь яких вже визначено аліменти.
При цьому відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що саме він несе обов`язок щодо повного матеріального забезпечення зазначених осіб, а також доказів конкретного розміру та регулярності відповідних витрат. Не надано і доказів, які б дозволяли суду встановити, що зазначені обставини настільки обмежують матеріальні можливості відповідача, що він об`єктивно не може сплачувати аліменти у збільшеному розмірі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір аліментів у сумі 6 000,00 грн щомісячно на кожну дитину є необхідним та достатнім для забезпечення їхніх потреб, відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, а також забезпечує належну участь відповідача в утриманні дітей. 
У позовній заяві представник позивача просив розпочати стягнення аліментів з моменту звернення до суду.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог статті 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду.
А тому, стягнення аліментів в новому розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про збільшення розміру аліментів, оскільки позивачка при подачі такого позову звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає необхідним з відповідача на користь держави стягнути судовий збір у розмірі 1141,03 грн на користь держави із розрахунку: 6000*1331,20/7000
На підставі наведеного, та керуючись статтями 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274, ЦПК України, статтями 182,192 СК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Бурштинської міської ради, про збільшення розміру аліментів – задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2025 року у цивільній справі №349/2083/24 та стягувати із  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 6 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття.
Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з дати набрання рішенням законної сили.
З дати набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів по виконавчому листу, виданому у справі № 349/2083/24.
Стягнути з  ОСОБА_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1141 (одна тисяча сто сорок одна) гривня 03 копійки до спеціального фонду Державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК в Iв.-Фр.об./ ТГ Галич/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA378999980313121206000009628, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу 101 Судовий збір).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачка -  ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя | Святослав АННИШИН