ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 р. 	Справа № 520/31091/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2026 (головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В.) у справі №520/31091/25
за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України третя особа Військова частина НОМЕР_1  
про стягнення одноразової грошової допомоги,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ) в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 ) звернулася з позовом, в якому просила суд: 
стягнути з Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі по тексту - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_1 , як законного представника малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одноразову грошову допомогу у 500-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2023 року, у розмірі 1 342 000,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2026 позов залишено без задоволення. 
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просила скасувати останнє та постановити нове, яким задовольнити її позов. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо предмету позову, а саме вирішення питання обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби, а тому уповноваженим органом у відповідній процедурі є обласні ТЦК та СП (наказ Міністерства оборони України від 14.08.2014 за №530).
Зазначає, що предметом позову є право малолітньої доньки загиблого військовослужбовця на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі передбаченому п "а" ч.1 ст.16-2 Закону України " Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку зі смертю батька.
Вказує, що судом не вірно застосовані норми матеріального права, зокрема Наказ МО України від 14.08.2014 № 530, оскільки спірні правовідносини регулюються Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №45 “Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану”. 
Зазначає, що наведеним Порядком передбачено, що районний (міський) ТЦК та СП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи. 
Позивачем надавалися відповідні документи до ІНФОРМАЦІЯ_5 , які в подальшому направлені до ІНФОРМАЦІЯ_5 за належністю для відпрацювання.
Відтак, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, що є підставою для його скасування. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді Бегунц А.О., П`янова Я.В.
У зв`язку із відпусткою судді П`янової Я.В., на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений новий склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді Присяжнюк О.В., Бегунц А.О.
Учасники справи не подали відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивачка є опікуном дитини-сироти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається з рішень Мерефянської міської ради Харківської області Органу опіки та піклування Мерефянської міської ради від 17.03.2025 № 108/25 та № 109/25.(а.с.31-32)
Батьки малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли, що вбачається із свідоцтв про смерть.
З 30.03.2022 ОСОБА_3 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку проходив у Військовій частині НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер. Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 07.01.2023 за №5 причиною смерті ОСОБА_3 є колото-різана рана правого стегна з ушкодженням стегнової артерії (а.с.11). 
Відповідно до протоколу засідання штатної Військово-лікарської комісії № 2025-0619-1353-0085 від 19.06.2025, 12 Регіональної ВЛК м. Харків, щодо обставин смерті ОСОБА_3 : Травма, яка призвела до смерті, та причина смерті, Так, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.11, зворотній бік арк.). 
19.08.2025 ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини-сироти ОСОБА_2 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою та доданими до неї документами про призначення одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця ОСОБА_3 (а.с.44-45)
Не отримавши відповіді позивачка звернулася з позовом до суду про стягнення на її користь, як законного представника малолітньої ОСОБА_2 , одноразової грошової допомоги у 500-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2023 року, у розмірі 1 342 000,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 .
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 за №2232-ХІІ “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі по тексту - Закон №2232-ХІІ).
Положеннями статті 41 Закону №2232-XII передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
Згідно ч.1 ст.16 Закону України від 20.12.1991 за №2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі по тексту - Закон №2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пп.2 п.2 ст.16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Отже, подія смерті військовослужбовця під час проходження військової служби є визначеною законом підставою для призначення допомоги.
Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у ст.16-1 Закону №2011-XII. 
За приписами вказаної норми у випадках, зазначених у пп.1-3 п.2 ст.16 Закону №2011-XII право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, яки й не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).
Підпунктом “а” п.1 ст.16-2 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 
750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Отже, одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, дітям військовослужбовця, які не досягли повноліття у разі, якщо смерть настала під час проходження військової служби.
Відповідно до п.п.1,6 ст.16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених пп.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (п.9 ст.16-3 Закону №2011-XII).
На виконання вищевказаної норми Закону №2011-XII, Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві” від 25.12.2013 за №975, якою затверджено відповідний Порядок (далі по тексту - Порядок №975).
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Згідно з п.3 Порядку №975 (у редакції, чинній на дату смерті військовослужбовця) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до п.4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Пунктом 5 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як опікун, в інтересах малолітньої дитини-сироти ОСОБА_2 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою та доданими до неї документами про призначення одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця ОСОБА_3 відповідно до положень Порядку №975, що підтверджується наявним в матеріалах справи скріншотом сторінки електронної пошти (а.с.43).
Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано процедуру звернення із відповідною заявою.
Колегія суддів погоджується із висновками суду та зазначає, що процедура розгляду заяв про призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбачена Порядком № 975 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою).
Згідно п.20 Порядку №975 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти заяву кожної повнолітньої особи, яка має право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги.
Відповідно до п.22 Порядку №975 призначення одноразової грошової допомоги зокрема, військовослужбовцям, здійснюються Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, розвідувальним органом Міноборони, Службою зовнішньої розвідки та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Відповідно до п.23 Порядку №975 керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Положеннями п.3.1. Розділу ІІІ Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 за №530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за №1294/26071, уповноваженими органами Міністерства оборони України, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів, є обласні ТЦК та СП.
Наказом Міністра оборони України від 26.10.2016 за №564, відповідно до вимог п.13 Порядку №975, затверджено Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі по тексту - Положення №564, в редакції станом на час спірних правовідносин).
Згідно п.1 Положення №564 це положення визначає основні функції, завдання, повноваження Комісії Міністерства оборони України, а також порядок організації її роботи.
Основні завдання та функції Комісії Міністерства оборони України, визначені у Розділі ІІ Положення № 564.
Відповідно до п.1 Розділу ІІ Положення №564 основними завданнями Комісії Міністерства оборони України є, зокрема, вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України №2011-ХІІ.
Згідно із п.2 Розділу ІІ Положення №564 з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія Міністерства оборони України, зобов`язана, зокрема:
- приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України №2011-ХІІ;
- приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів;
- доводити прийняті рішення до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для здійснення фінансування на виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.
Пунктом 2 Розділу ІІІ Положення №564 визначено, що формою роботи Комісії Міністерства оборони України є засідання.
Приписами п.10 Розділу ІІІ Положення №564 встановлено, що результати засідання Комісії Міністерства оборони України оформлюються протоколом, який підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні.
Рішення Комісії Міністерства оборони України про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум доводиться до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України. 
Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до наказів (п.11 Розділу ІІІ Положення №564).
Аналіз наведених вище норм вказує, що особи, які мають право на одноразову грошову допомогу, звертаються з документами до обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки; обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подає розпорядникові бюджетних коштів (у спірних правовідносинах Міноборони) висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються відповідні документи, для розгляду їх Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги; надіслані документи розглядаються Комісією Міністерства оборони України, яка за результатами їх розгляду приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і таке рішення оформлюється протоколом Комісії Міністерства оборони України та доводиться до відома Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України. 
Таким чином встановлена чітка процедура щодо звернення осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, повноваження органів військового управління щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги та алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, який повинен бути дотриманий як особами, які звертаються за такою виплатою, так і органами військового управління.
Судом встановлено, що 19.08.2025 ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 звернулася із заявою та доданими до неї документами про призначення одноразової грошової допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Доказів розгляду заяви позивача від 19.08.2025 матеріали справи не містять, вимог оскарження бездіяльності відповідача щодо не розгляду такого звернення, позивачем до суду не заявлено.
Як вірно зазначено судом першої інстанції районне ТЦК та СП не має повноважень направлення заяви про призначення одноразової грошової допомоги , у зв`язку з загибеллю військовослужбовця до обласного ТЦК та СП.
Доводи апелянта щодо підтвердження ІНФОРМАЦІЯ_3 відпрацювання та направлення пакету документів до ІНФОРМАЦІЯ_8 за належністю для подальшого відпрацювання не підтверджені жодними доказами.
Судом встановлено, що позивачем подавалися 19.08.20254 дві заяви до ІНФОРМАЦІЯ_5 , одна щодо призначення одноразової грошової допомоги , у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, інша щодо надання довідки про безпосередню участь у заходах , необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. (а.с.74).
ІНФОРМАЦІЯ_3 документи ОСОБА_2 для оформлення пенсії в разі втрати годувальника за загиблого батька ОСОБА_3 направлені до ІНФОРМАЦІЯ_8 , що вбачається з супровідного листа ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.199)
Доказів направлення заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги , у зв`язку з загибеллю військовослужбовця до обласного ТЦК та СП матеріали справи не містять, та сторонами до суду не надано.
Доказів звернення позивача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_8 , не встановлено.
Колегія суддів зазначає, що підставою стягнення одноразової грошової допомоги , у зв`язку з загибеллю військовослужбовця є висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на підставі якого приймається рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги.
Проте, до обласного ТРЦКА позивачка не зверталася, обласним територіального центру комплектування та соціальної підтримки такий висновок не надсилався, вказаною Комісією не приймалося рішення про призначення одноразової грошової допомоги, оформлене протоколом.
За вказаних обставин відсутні підстави вважати, що Міністерством оборони України порушено права позивача на отримання спірної одноразової грошової допомоги.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах Верховного Суду від 12.06.2018 року по справі №826/4406/16 та від 19.01.2021 року по справі №816/723/16.
Отже, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про не дотримання позивачем встановленої процедури звернення з заявою про призначення одноразової грошової допомоги.
Таким чином, за відсутності рішення Міністерства оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги , у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, відсутні підстави стягнення з Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , як опікуна малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одноразової грошової допомоги у 500-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2023 року, у розмірі 1 342 000,00 грн.
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на наказ Міністерства оборони України від 25.01.2023 №45 “Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану”, Порядком якого передбачено, що районний (міський) ТЦК та СП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, оскільки вимоги позивача стосуються права на отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена Порядком №975, а тому саме положення останнього підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.
Колегія суддів зазначає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах, відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, застосував норми матеріального та процесуального права та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 .
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
З урахуванням вимог ст.139 КАС України, відсутні правові підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2026 у справі №520/31091/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк   А.О. Бегунц