РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2026 року | м. Рівне | №460/2654/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
| Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙТ ВЕСТ"
до | Рівненської митниці
| про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙТ ВЕСТ» (далі - Позивач) до Рівненської митниці (далі - Відповідач), в якому позивач просить суд про визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості №UA204020/2025/000058/2 від 17.12.2025. 
Позовні вимоги мотивовані наступним. 
16.12.2025 року декларантом ТОВ «РАЙТ ВЕСТ» до Рівненської митниці була подана митна декларація №25UA204020028080U9 на товар: «Трактор колісний марки JOHN DEERE, модель «6506», заводський номер НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, рік виготовлення 1997, бувший у використанні» із заявленою митною вартістю за ціною договору в сумі 10200,00 Євро. Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом Позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості: зовнішньо економічний контракт, рахунок-фактуру, платіжну інструкцію в іноземній валюті пор оплату товару, експортну митну декларацію, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, товаротранспортну накладну, документи на підтвердження вартості перевезення, а саме калькуляцію транспортних витрат, довідкове повідомлення експерта тощо, які підтверджують вартість та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, 17.12.2025 року посадовою особою митниці було пред`явлено вимогу про надання додаткових документів, мотивуючи вимогу виявленими у поданих документах розбіжностями. Наступним повідомленням проінформовано декларанта про неможливість визнання заявленої митної вартості у зв`язку із наявністю у митниці інформації про митну вартість товару, оформленого за митною декларацією №25UA205030007032U8 від 27.05.2025 року. Декларант вважав, що до первинного комплекту документів ним були долучені всі передбачені Митним кодексом України документи, інші у декларанта були відсутні, про що митний орган було проінформовано листом. Подані декларантом до митного оформлення документи та відомості не були взяті до уваги, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю товарів та 17.12.2025 митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000058/2 та винесено Картку відмови у митному оформленні товарів №UA204020/2025/000685. Позивач не погоджується з Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000058/2 (та похідним документом Карткою відмови), вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать вимогами чинного законодавства, просить скасувати. 
Відповідач адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Пояснив, що надані до митного оформлення документи містили неточності та невідповідності, а на вимогу надати додаткові документи декларантом такі надані не були. Також покликався на наявність у митниці цінової інформації про митну вартість товару, митне оформлення якого було проведене за митною декларацією №25UA205030007032U8 від 27.05.2025 року із рівнем вартості вищим, аніж було заявлено декларантом до митного оформлення. Із врахуванням цих обставин посадовою особою митниці було оформлено картку відмови у митному оформленні та скориговано митну вартість із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ до рівня, наявного у ціновій базі даних. Вважає відмову у митному оформленні та коригування митної вартості законними, обґрунтованими та такими, що не порушують законних прав, свобод та інтересів позивача. 
Ухвалою суду від 18.02.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 06.03.2026 відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін.
Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке. 
Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо прийняття Рішення про коригування митної вартості та похідної картки відмови у митному оформленні, суд керувався критеріями, закріпленими у частині 3 статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.
Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.
Судом досліджено наявні у справі документи та встановлено такі обставини справи.
24 листопада 2025 року між британською фірмою «AGRO-MTL MARIUSZ LUDZIAK» (як Продавцем) та ТОВ «РАЙТ ВЕСТ» як Покупцем, було укладено зовнішньоекономічний контракт №RW-028 (далі Контракт). Предметом Контракту згідно розділу «Предмет контракту» зазначено, що Продавець зобов`язується поставити, а Покупець - прийняти і оплатити згідно інвойсів автомобілі легкові нові та бувші у використанні, сідельні тягачі нові та бувші у використанні, причепи, напівпричепи нові та бувші у використанні, спеціальну будівельну техніку нову та бувшу у використанні, спеціальну сільськогосподарську техніку нову та бувшу у використанні, мотоцикли, квадроцикли та іншу мототехніку техніку нову та бувшу у використанні (далі Товар). Загальна вартість цього контракту становить 500 000,00 (п`ятсот тисяч) Євро. Ціни на товар будуть зазначені в інвойсі (та/або проформі-інвойсі) для відповідної поставки та встановлюються в Євро. Умови поставки товару FCA Nowogrodziec згідно з міжнародними правилами тлумачення товарних термінів «Інкотермс-2020». Розділом 3 Контракту визначено, що Покупець оплачує вартість Товару шляхом післяоплати або передоплати. 
В рамках даного Договору Продавцем було поставлено Покупцеві товар: «Трактор колісний марки JOHN DEERE, модель «6506», заводський номер НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, рік виготовлення 1997, бувший у використанні» із заявленою митною вартістю за ціною договору в сумі 10200,00 Євро. 
Згідно рахунку-фактури №FS/12/2025 від 05.12.2025 та експортної декларації №25PL4510100036АХВ7 від 13.12.2025 товар був відправлений Продавцем Покупцеві. Виставлений Покупцеві інвойс на оплату товару №FS/12/2025 від 05.12.2025 був оплачений згідно приписів розділу 3 Контракту за платіжною інструкцією в іноземній валюті №11 від 08.12.2025 року. 
При прибутті в Україну декларантом, з метою митного оформлення товару за ціною договору, до митної декларації були долучені: зовнішньо економічний контракт №RW-028 від 24.11.2025, рахунок-фактуру №FS/12/2025 від 05.12.2025, платіжну інструкцію в іноземній валюті №11 від 08.12.2025, експортну митну декларацію №25PL4510100036АХВ7 від 13.12.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №DR/BAV 1285049 від 14.03.2025, товаротранспортну накладну CMR №000359 від 13.12.2025, документи на підтвердження вартості перевезення, а саме калькуляцію транспортних витрат №3 від 16.12.2025, довідкове повідомлення експерта №1231 від 16.12.2025, тощо. 
Водночас, посадовою особою митниці було пред`явлено вимогу про надання додаткових документів, мотивуючи вимогу виявленими у поданих документах розбіжностями, які на думку митного органу, могли свідчити про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень додаткових витрат. Наступним повідомленням проінформовано декларанта про неможливість визнання заявленої митної вартості у зв`язку із наявністю у митниці цінової інформації відмінної від заявленої декларантом.
Зважаючи на той факт, що до первинного комплекту документів декларантом були долучені всі передбачені Митним кодексом України документи, а додаткові документи у декларанта були відсутні, про це було проінформовано митний орган. 
Відповідно, 17.12.2025 митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000058/2 та винесено Картку відмови у митному оформленні товарів №UA204020/2025/000685. Згідно приписів статті 55 МКУ, за митною декларацією №25UA204020028154U9 від 17.12.2025 року товар випущений у вільний обіг.
Порівнявши вимоги митного органу із наявними у справі документами, суд зазначає таке. 
Щодо вимоги №1: «Рахунок-фактура від 05.12.2025 №FM 2/2025, що поданий до митного оформлення, не стосується даної партії товару. Рахунок-фактура від 05.12.2025 №FS 1/12/2025, не містить посилання на контракт від 24.11.2025 №RW-028, та не містить реквізитів підпису та печатки продавця» - судом досліджено рахунок від 05.12.2025 №FM2/2025 та встановлено, що платіжною інструкцією №11 від 08.12.2025 року було оплачено дві одиниці техніки одночасно, відповідно суд погоджується із доводами позивача, що даний рахунок дозволяв посадовій особі митниці точно обрахувати сплачену суму. Щодо рахунку від 05.12.2025 №FS 1/12/2025, то судом встановлено, що він містить унікальний номер кузова вказаного транспортного засобу (VIN-код), що дозволяє абсолютно точно ідентифікувати його із платіжною операцією, покликання на нього наявне також у платіжній інструкції №11 від 08.12.2025 року у графі «Призначення платежу». Суд зазначає, що VIN-код авто (Vehicle Identification Number) - це 17-значний унікальний номер, який присвоюється транспортному засобу на заводі. Він діє як «паспорт» і містить інформацію про країну-виробника, рік випуску, модель та характеристики. Таким чином, рахунок від 05.12.2025 №FS 1/12/2025 однозначно ідентифікує придбаний транспортний засіб із заявленим до митного оформлення, відповідно до такої підстави коригування митної вартості суд ставиться критично.
Щодо вимоги №2: «Товарно-транспортний документ (ЦМР) від 13.12.2025 №000359 не наданий до митного оформлення» - із даного приводу судом досліджено графу 31 митної декларації №25UA204020028080U9 та Картку відмови у митному оформленні товарів №UA204020/2025/000685 та встановлено, що такий документ до митного оформлення надавався, відповідно таке твердження посадової особи митниці суперечить матеріалам справи.
Щодо вимоги №3: «Подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 14.03.2025 №DR/BAV 1285049 містить відомості про особу, на яку зареєстрований транспортний засіб, та яка не кореспондується із відомостями про покупця та продавця, заявленими декларантом» - суд зазначає, що відповідачем не спростовано твердження позивача, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу може бути переоформлене покупцем у країні імпорту. Суд, виходячи із судової практики із розгляду даної категорії справ, погоджується, що це є існуючою практикою та не суперечить нормам а ні українського, а ні британського законодавства та не може свідчити про неналежний рівень задекларованої вартості такого транспортного засобу. 
За змістом вимоги №4: «Платіжна інструкція від 08.12.2025 №11 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить підпису(ів) платника, як передбачено Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачами платіжних послуг, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163, та відміток виконавця надавача платіжних послуг про виконання операції за такою платіжною інструкцією. Будь-яких інших банківських платіжних документів до митного оформлення не надано, документів, які підтверджують факт оплати товару, а саме SWIFT копій банку до митного оформлення не надано» - судом досліджено платіжну інструкцію від 08.12.2025 №11 та встановлено, що вона надана в роздруківці з електронної копії, що унеможливлює наявність на ній фізичного підпису та печатки. При цьому, платіжна інструкція не містить жодних розбіжностей, містить всі платіжні реквізити сторін та покликання на товаросупровідні документи до даної поставки, відповідно суд не приймає такі доводи відповідача як належні на підтвердження обґрунтованого сумніву у задекларованій митній вартості.
Щодо такої підстави для коригування митної вартості як: «Калькуляція транспортних витрат від 16.12.2025№3 не відповідає вимогам Правил заповнення декларації митної вартості (графа 20), що затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», а саме не містить відомості про протяжність маршруту перевезення у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру товару за 1 кілометр маршруту» - судом досліджено калькуляцію транспортних витрат від 16.12.2025№3 та встановлено, що вона містить відомості про маршрут перевезення із розбивкою витрат до кордону та по митній території України, що спростовує твердження посадової особи митниці. Крім того, вартість перевезення заявлена в розмірі 1000 Євро, що суд вважає адекватним з огляду на довжину маршруту та спосіб перевезення, будь-яких розбіжностей або неточностей судом у калькуляції не встановлено.
Таким чином, суд вважає, що сумніви митного органу щодо повноти включення складових митної вартості та розбіжностей спростовані первинно поданими до митного оформлення документами, а єдиною підставою для коригування митної вартості стала наявність у митного органу цінової інформації про вартість товару, оформленого за митною декларацією №25UA205030007032U8 від 27.05.2025 року, яка суду, в порушення статті 77 КАС України, відповідачем суду не надана. Відповідно суду невідомо, чи була обрана митна декларація коректною для порівняння за критеріями країни походження, умовами поставки, об`ємами партій тощо, а також чи не була вона оформлена за приписами ст.55 Митного кодексу України та оскаржена у судовому порядку і в подальшому скасована.
Дослідивши матеріали справи суд критично ставиться до тверджень відповідача про наявність таких розбіжностей, які могли вплинути на рівень митної вартості, та доходить висновку, що посадовою особою митниці не виконано обов`язку із перевірки формування митної вартості імпортованого товару, не виявлено ознак підробки документів або відсутності у них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Митний орган покликався лише на наявність неточностей, які були спростовані наданими декларантом документами та матеріалами справи.
Суд вважає, що надані позивачем документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених ним у митній декларації та не свідчать про те, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом. Більш того, самі по собі припущення відповідача про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей не є достатніми для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.
За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 826/7411/15, однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.
Отже, відповідачем не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що єдиною фактичною підставою для здійснення коригування митної вартості лишається наявність у митниці цінової інформації, відмінної від заявленої декларантом. Суд вважає, що посадовою особою митниці не виконано обов`язку із перевірки формування митної вартості імпортованого товару, не виявлено ознак підробки документів або відсутності у них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.
Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів визначений у частині другій статті 53 МК України.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Орган доходів і зборів має право вимагати надання додаткових підтверджень лише у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Це пов`язано з тим, що такі вади не дозволяють органу доходів і зборів здійснити визначений законом мінімум митних формальностей.
Якщо ж декларантом надані всі документи, необхідні для визначення вартості товару за першим методом, а також, якщо зауваження митного органу (щодо наявності розбіжностей, неточностей у документах) не стосуються числових значень вартості товару, то вимога про надання додаткових документів, відмова у прийнятті декларації, застосування іншого методу визначення митної вартості є безпідставними. 
Суд вважає, що для митного оформлення митної декларації від 06.03.2026 року №26UA204020010468U2 декларантом були надані всі документи, які дозволяли точно і однозначно встановити вартість, яка була сплачена за товар, що імпортується. 
Таким чином, дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною позивача та відповідача у їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення про неможливість визнання заявленої митної вартості товарів за митною декларацією від 16.12.2025 року №25UA204020028080U9 і коригування митної вартості за шостим (резервним) методом є безпідставним та протиправним. 
Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд констатує, що усі зауваження відповідача з приводу наявності у нього сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості та з приводу не підтвердження позивачем числових значень складових митної вартості є безпідставними та надуманими.
Суд наголошує, що в частині третій статті 53 МК України передбачені чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надання додаткових документів, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до частини другої статті 55 МК України.
Разом з тим, обґрунтованість наведених митним органом у графах 33 усіх оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару причин для витребування додаткових документів у позивача та, відповідно, наявності сумніву в правильності визначення останнім митної вартості товару не підтвердилася в ході розгляду справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне. 
Частиною першою та третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини третьої - восьмої статті 137 КАС України, спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.
У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.
Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути спів мірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Послуги із офіційного перекладу долучених до справи документів з англійської та польської мови на українську мову, були надані позивачу ПП «Бюро перекладів «АДВАНС». На підтвердження отриманих послуг, надаємо суду рахунок №06-26 від 12.02.2026 року за перекладацькі послуги, всього на суму 1800,00 грн; платіжну інструкцію №881556657.1 від 13.02.2022 на суму 1800,00 грн. із призначенням платежу: «Оплата за послуги письмового перекладу згідно рахунку №06-26 від 12.02.2026 р. без ПДВ».
Згідно з приписами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень у конкретних спірних правовідносинах, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно такі витрати суд вважає доведеними належними та допустимими доказами та такими, що підлягають до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 3328,00 грн. відповідно до платіжної інструкції №881556658.1 від 13.02.26, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, також підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙТ ВЕСТ» до Рівненської митниці задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000058/2 від 17.12.2025 року. 
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙТ ВЕСТ» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3328,00 грн. (три тисячі триста двадцять вісім грн. 00 коп.) та перекладу документів в сумі 1800,00 грн. (одна тисяча вісімсот грн.00 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 27 липня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "РАЙТ ВЕСТ" (вул. Кавказька, 9А, офіс 108,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33013, ЄДРПОУ/РНОКПП 45951685) 
Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370) 

Суддя       С.М. Дуляницька