П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 569/20736/25
Провадження № 22-ц/4815/1257/26

Головуючий у Рівненському міському суді 
Рівненської області: суддя Гордійчук І.О.
Ухвалу суду першої інстанції 
(скороченим текстом) постановлено:
о 14 год. 21 хв. 15 квітня 2026 року у 
м. Рівне Рівненської області
Повний текст ухвали складено: не зазначено.

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

за участі: представника ОСОБА_1 – адвоката Богуцького Івана Олександровича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Богуцького Івана Олександровича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2026 року, 

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року в суд звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування 609 407, 33 гривні майнової шкоди.
Заперечуючи проти позову, 19 січня 2026 року ОСОБА_2 пред`явила до ОСОБА_1 зустрічний позов про відшкодування 172 680 гривень майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2026 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, об`єднавши вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.
20 листопада 2025 року представником ОСОБА_2 – адвокатом Лук`янчук В.С. подано клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи. проведення якої доручити експертам Рівненського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на вирішення якої поставити питання про вартість збитків, завданих ОСОБА_1 внаслідок пошкодження її автомобіля «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2026 року клопотання представника ОСОБА_2 – адвоката Лук`янчук В.С. про призначення транспортно-товарознавчої експертизи задоволено.
Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судову транспортно-товарознавчу експертизу.
На вирішення експертів поставлено таке питання:
- Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику транспортного засобу марки «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди 06 лютого 2025 року?
Проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи доручено експертам Рівненського НДЕКЦ МВС України (33003, м. Рівне, вул. Василя Червонія, буд. 39).
У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 569/20736/25.
Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 .
Роз`яснено сторонам, що відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.
Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
У поданій через свого представника – адвоката Богуцького І.О. апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, що фактично полягало у невідповідності висновків суду обставинам справи та порушенні норм процесуального права, просить її скасувати, а у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи відмовити. 
Обґрунтовуючи її, зазначалося про те, що у матеріалах справи містяться Звіт №133Д від 12.03.2025, складеного за замовленням ОСОБА_1 , і Звіт №149-25_184-25 від 12.03.2025, складеного за замовленням страховика – ПАТ СК "УТСК". Вважає, що фахівці при оцінці збитків транспортного засобу «Toyota Venza», д.н.з. НОМЕР_1 , зробили майже однакові висновки щодо вартості відновлювального ремонту без врахування коефіцієнта фізичного зносу цього автомобіля внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді. Розбіжності між ними є незначними.
Отже, за цих обставин відсутня сукупність умов, передбачених ст. 103 ЦПК України, необхідних для призначення судової експертизи.
Так, відомості щодо розміру збитків, завданих транспортному засобу, вже встановлені на підставі двох письмових доказів, а ці засоби доказування містять узгоджені між собою результати, тоді як розбіжність у вартості не впливає на сутність спірних правовідносин.
При цьому відповідачем не наведено жодних обставин, які свідчили би про їх недостовірність, неповноту, суперечливість чи невідповідність вимогам закону. Саме ж по собі незадоволення ОСОБА_2 змістом цих Звітів або незгода з їх результатами не може бути підставою для призначення судової експертизи.
Також позивач не заперечує проти використання Звіту №149-25_184-25 від 12.03.2025, зробленого на замовлення страховика, як основного доказу щодо визначення розміру збитків, завданих автомобілю «Toyota Venza».
Крім того, відсутніми є підстави вважати, що для з`ясування відповідних обставин необхідні додаткові спеціальні знання, а судом не було зазначено жодних мотивів, які свідчили би про наявність обґрунтованих сумнівів у правильності письмових доказів, обмежившись лише посиланням на існування таких сумнівів.
У поданому відзиві представника ОСОБА_2 – адвокат Лук`янчук В.С., вважаючи оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
До початку судового засідання, 21 липня 2026 року, представник ОСОБА_2 – адвокат Лук`янчук В.С. подала клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на неможливість брати участь у судовому засіданні через участь у іншому судовому засіданні цього ж дня у Збаразькому районному суді Тернопільської області. 
Між тим, клопотання до задоволення не підлягає.
Так, відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належно повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тобто процесуальним законом надано право розглядати справу за відсутності сторін, які належно повідомлені про розгляд справи, незалежно від причин їх неявки.
При цьому враховується, що відповідач та її представник належно повідомлені про день, час та місце розгляду справи, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не подавали.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18).
Оскільки не встановлено неможливості розгляду справи за відсутності представника ОСОБА_2 , вона реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів у відзиві на апеляційну скаргу та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (ст. 367 ЦПК України), розгляд апеляційним судом справи за відсутності адвоката Лук`янчук В.С. не свідчить про порушення норм процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.
Згідно зі ст.ст. 263, 367 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості заявленого клопотання представника відповідача – адвоката Лук`янчук В.С., оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері, іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. 
При призначенні судової експертизи судом ураховано предмет спору, а також сумніви учасників справи щодо правильності наданих Звітів про оцінку вартості матеріального збитку/вартості автомобіля.
Тому на вирішення експертів поставлено таке питання:
- Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику транспортного засобу марки «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди 06 лютого 2025 року?
Проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи доручено експертам Рівненського НДЕКЦ МВС України, а у розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 569/20736/25.
Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 .
Роз`яснено сторонам, що відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.
Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
З такими висновками погоджується колегія суддів. 
Згідно зі ст.ст. 102, 103, 104, 110 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
У постанові Верховного Суду від 13 серпня 2021 року у справі №917/1196/19 зазначається, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Судова експертиза — це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває в провадженні, зокрема суду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»). В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (рішення (Dulskiy v. Ukraine) від 01 червня 2006 р., заява № 61679/00, пункт 71) вказано, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби в спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто в разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
У постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 902/834/20 зазначається, що якщо наявні в справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку, в разі необхідності, може бути здійснено судом із призначенням відповідної судової експертизи, а кожен експертний висновок повинен оцінюватися судами на предмет його належності, допустимості, достовірності та достатності.
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні процесуального питання до застосування підлягають норми права, на застосуванні яких наполягала представник ОСОБА_2 – адвокат Лук`янчук В.С., суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив її клопотання і призначив судову транспортно-товарознавчу експертизу.
Приходячи до переконання про залишення оскаржуваної ухвали без змін, колегія суддів також бере до уваги те, що у матеріалах справи містяться два письмові докази, якими оцінено розмір завданих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Toyota Venza» збитків - Звіт №133Д від 12.03.2025, складеного за замовленням ОСОБА_1 , і Звіт №149-25_184-25 від 12.03.2025, складеного за замовленням страховика – ПАТ СК "УТСК".
Відповідно до Звіту №133Д від 12.03.2025 розмір збитків, завданих власнику автомобіля «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, складає 629 319, 67 гривень.
Вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 914 226, 80 гривень (з податком на додану вартість).
Вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 768 907, 33 гривні (без податку на додану вартість).
Згідно із Звітом №149-25_184-25 від 12.03.2025 вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 540 735, 01 гривня (без податку на додану вартість).
Вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнта зносу автомобіля «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 641 251, 61 гривні (з податком на додану вартість).
Отже, визначений оцінювачами у своїх Звітах розмір збитків відрізняється істотно – різниця становить від двохсот тисяч до трьохсот тисяч гривень (без з податку на додану вартість і з податком на додану вартість). Тому є очевидними значні розбіжності у письмових доказах, які містяться у матеріалах справи, з метою усунення яких слід призначити судову транспортно-товарознавчу експертизу, висновком якої можливо встановити дійсний розмір завданих збитків.
Крім того, зустрічний позов ОСОБА_2 мотивовано тим, що дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок порушень Правил дорожнього руху обома водіями – як ОСОБА_1 ступенем вини у 80%, так і ОСОБА_2 ступенем вини у 20% з розрахунку часткової вини у дорожньо-транспортній пригоді їх обох. При цьому покликається і на висновок експерта № 047.25АТ судової автотехнічної експертизи, складеному 02.04.2025.
Відповідно до ст.ст. 12, 76-78 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність сукупності умов, передбачених ст. 103 ЦПК України, необхідних для призначення судової експертизи, відсутність обставин, які свідчили би про недостовірність, неповноту, суперечливість чи невідповідність законодавству наявних письмових доказів, відсутність підстав вважати, що для з`ясування відповідних обставин необхідні додаткові спеціальні знання, то за наведених обставин вони на увагу не заслуговують як необґрунтовані.
Решта аргументів заявника також відхиляються колегією суддів як такі, що не свідчать про порушення судом попередньої інстанції вимог закону.
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
Підставою для залишення оскаржуваної ухвали без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при її постановленні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Богуцького Івана Олександровича без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2026 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 21 липня 2026 року.

Головуючий: С.В. Хилевич
Судді: С.В.Боймиструк

С.С.Шимків