ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/6131/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Власова Ю. Л. (головуючий), Бенедисюка І. М., Булгакової І. В.,

за участю секретаря судового засідання Бутенка А. О., 
представників учасників справи:
позивача - Тарасенко Л.Л.,
відповідача-1 - Барабаш О.В.,
відповідача-2 - Свіденко С.К.,
третьої особи - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Каменського Артема Андрійовича
на рішення Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року (суддя Підченко Ю.О.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25 березня 2026 року (колегія суддів: Доманська М.Л., Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.)

у справі за позовом Фізичної особи - підприємця Каменського Артема Андрійовича
до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К"; 2) Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фізичної особи - підприємця Вердієва Руслана Алекберовича,
про визнання недійсним свідоцтва та зобов`язання вчинити дії.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Фізична особа - підприємець Каменський Артем Андрійович (далі - позивач, ФОП Каменський А.А.) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (далі - відповідач-1, ТОВ "Епіцентр К") та Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (далі - відповідач-2, УКРНОІВІ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Фізичної особи - підприємця Вердієва Руслана Алекберовича (далі - третя особа, ФОП Вердієв Р.А.), у якому просив суд:

- визнати недійсним повністю Свідоцтво України на торговельну марку від 27 листопада 2024 року № НОМЕР_1 (далі - Свідоцтво № НОМЕР_1) для всіх товарів Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП), для яких торговельна марка була зареєстрована від дати публікації відомостей про його видачу;

- зобов`язати УКРНОІВІ внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг у зв`язку із визнанням недійсним повністю Свідоцтва № НОМЕР_1, а також опублікувати інформацію про визнання недійсним Свідоцтва в офіційному бюлетені "Промислова власність".

2. Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

2.1. Позивач та третя особа є власниками Свідоцтва на торговельну марку НОМЕР_2 від 31 березня 2021 року "ІНФОРМАЦІЯ_3" (далі - Свідоцтво № НОМЕР_2), щодо 35 класу МКТП: адміністративна допомога щодо запитів про подання комерційних пропозицій; адміністративна допомога щодо запрошень до участі у тендерних процедурах; адміністративне обробляння замовлень на купівлю; адміністрування програм лояльності для клієнтів; адміністрування програм лояльності для постійних клієнтів авіакомпаній; аналізування собівартості; аудит підприємницької діяльності; аудит фінансовий; аукціонний продаж; аутсорсингове адміністративне керування для компаній; бухгалтерський облік; веб-індексування на комерційні або рекламні потреби; ведення бухгалтерських книг; ведення переговорів щодо укладання угод у сфері підприємницької діяльності для інших; вивчання ринку; визначання громадської думки; виписування рахунків; влаштовування передплати газет для інших; влаштовування передплати телекомунікаційних послуг для інших; готування платіжних документів; готування податкових декларацій; демонстрування товарів; довідкові послуги у сфері підприємницької діяльності; допомога в керуванні підприємницькою діяльністю; допомога у комерційному або промисловому керуванні; дорадчі послуги для керування підприємницькою діяльністю; досліджування щодо підприємницької діяльності; економічне прогнозування; забезпечування інформацією в сфері підприємницької діяльності за допомогою веб-сайтів; збирання інформації у комп`ютерні бази даних; збирання статистичних даних; інформування щодо підприємницької діяльності; керування діяльністю артистів-виконавців; керування діяльністю вільнонайманих працівників; керування діяльністю готелів; керування діяльністю спортсменів; керування діяльністю щодо програм з відшкодовування витрат для інших; керування підприємницькою діяльністю в перехідний період; комерційне інформування та поради для споживачів у виборі товарів і послуг; комерційне керування ліцензуванням товарів і послуг для інших; комп`ютеризоване ведення справ; консультування з керування персоналом; консультування з керування підприємницькою діяльністю; консультування з комунікаційних стратегій щодо рекламування; консультування з комунікаційної стратегії щодо зв`язків з громадськістю; консультування з організовування підприємницької діяльності; маркетинг; маркетинг у рамках робіт з видання програмного забезпечення; маркетинг цільовий; маркетингові досліджування; машинописні роботи; надавання інформації щодо комерційних та ділових контактів; надавання онлайнових торговельних майданчиків для покупців та продавців товарів і послуг; написання біографічних довідок для інших; написання резюме для інших; написання рекламних текстів; написання сценаріїв на рекламні потреби; обробляння текстів; оновлювання рекламних матеріалів; оновлювання та ведення даних у комп`ютерних базах даних; оновлювання та ведення інформації в реєстрах; оптимізація відвідуваності веб-сайтів; організовування виставок на комерційні або рекламні потреби; організовування показів мод на рекламні потреби; організовування ярмарків на комерційні або рекламні потреби; орендування рекламного місця; оформляння вітрин; оцінювання підприємницької діяльності; підбирання персоналу; поради щодо організовування і керування підприємницькою діяльністю; посередницькі послуги у сфері підприємницької діяльності щодо підбору потенційних приватних інвесторів для підприємців, які потребують фінансування; послуги агентств комерційного інформування; послуги агентств працевлаштування; послуги експертів з ефективності підприємницької діяльності; послуги з аутсорсингу (допомога у сфері підприємницької діяльності); послуги з керування підприємницькими проектами для об`єктів будівництва; послуги з конкурентного розвідування ринку; послуги з корпоративних комунікацій; послуги з макетування на рекламні потреби; послуги з нагадування про ділові зустрічі (офісні роботи); послуги з огляду преси; послуги з порівнювання цін; послуги з релокації для підприємств; послуги з розвідування ринку; послуги з фотокопіювання; послуги закупівельні для інших (закуповування товарів та послуг для інших підприємств); послуги зі зв`язків із засобами масової інформації; послуги зі складання графіків ділових зустрічей (офісні роботи); послуги зі створювання та керування списками подарунків; послуги із заповнювання податкової декларації; послуги імпортно-експортних агентств; послуги манекенників для рекламування або сприяння продажам; послуги рекламних агентств; послуги секретарів; послуги щодо зв`язків з громадськістю; послуги щодо комерційного лобіювання; послуги щодо комерційного посередництва; послуги щодо оптового продажу фармацевтичних, ветеринарних і гігієнічних препаратів та товарів медичного призначення; послуги щодо роздрібного продажу завантажних музичних творів у цифровому форматі в режимі он-лайн; послуги щодо роздрібного продажу завантажних рингтонів у режимі он-лайн; послуги щодо роздрібного продажу завантажних та попередньо записаних музичних творів та фільмів у режимі он-лайн; послуги щодо роздрібного продажу творів мистецтва художніми галереями; послуги щодо роздрібного продажу фармацевтичних, ветеринарних і гігієнічних препаратів та товарів медичного призначення; пошук даних у комп`ютерних файлах для інших; пошук спонсорів; пошукова оптимізація для сприяння продажам; представляння товарів на засобах інформування з метою роздрібного продажу; приймання телефонних дзвінків для недоступних абонентів; прокат білбордів (рекламних щитів); прокат офісних машин і обладнання; прокат офісного обладнання на об`єктах коворкінгу; прокат рекламних матеріалів; прокат рекламного часу на засобах інформування; прокат торговельних автоматів; прокат торговельних стендів; прокат фотокопіювальних машин; пряме поштове рекламування; психологічне тестування для відбирання персоналу; публікування рекламних текстів; радіорекламування; реєстрування письмових повідомлень та даних; рекламування; рекламування з оплатою переходів на веб-сторінку за рекламним оголошенням; рекламування зовнішнє; рекламування поштою; рекламування через комп`ютерну мережу в режимі он-лайн; репродукування документів; розклеювання рекламних плакатів; розповсюджування зразків; розповсюджування рекламних матеріалів; розробляння рекламних матеріалів; розслідування у сфері підприємницької діяльності; систематизування інформації у комп`ютерні бази даних; складання звітів про стан рахунків; складання індексів інформації на комерційні або рекламні потреби; сприяння продажам для інших; сприяння продажам товарів і послуг шляхом спонсорської підтримки спортивних подій; створювання рекламних фільмів; створювання телевізійних програм для продажу товарів через телемагазини; стенографування; текстове записування інформації (офісні роботи); телевізійне рекламування; телемаркетингові послуги; узгоджування та укладання комерційних угод для третіх сторін; фахове консультування щодо підприємницької діяльності.

2.2. Окрім того, позивач та третя особа є власниками Свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_3 від 03 березня 2021 року "ІНФОРМАЦІЯ_1" (далі - Свідоцтво № НОМЕР_3) щодо 35 класу МКТП та Патенту на промисловий зразок НОМЕР_4 від 10 січня 2020 року ІНФОРМАЦІЯ_2".

2.3. Згідно з доводами позивача, він та третя особа як фізичні особи-підприємці здійснюють свою діяльність щодо продажу зоотоварів під торговельною маркою ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_1, використовуючи при цьому додатково логотипи ІНФОРМАЦІЯ_3, які зареєстровано в якості промислових зразків. Крім того, вони володіють веб-сайтами ІНФОРМАЦІЯ_4 і ІНФОРМАЦІЯ_5/. Зокрема, Вердієв Р.А. є реєстрантом доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4, а Каменський А.А. є реєстрантом доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_5. Позивач і третя особа є власниками веб-сторінки в соціальних мережах: ІНФОРМАЦІЯ_6 з січня 2019 року.

2.4. Відповідач є власником торговельної марки, яка охороняється Свідоцтвом НОМЕР_5, щодо товарів і послуг 35 класу МКТП: послуги щодо оптового продажу зоотоварів, товарів для тварин, кормів для тварин, іграшок для тварин, одягу для тварин, засобів для догляду за тваринами, ветеринарних препаратів, повідців та нашийників, будиночків і ліжок для тварин та аксесуарів до них; послуги щодо роздрібного продажу зоотоварів, товарів для тварин, кормів для тварин, іграшок для тварин, одягу для тварин, засобів для догляду за тваринами, ветеринарних препаратів, повідців та нашийників, будиночків і ліжок для тварин та аксесуарів до них.

2.5. Позивач та третя особа стверджують, що торговельна марка відповідача за Свідоцтвом № НОМЕР_1 є схожою з торговельною маркою позивача і третьої особи за Свідоцтвом № НОМЕР_2 настільки, що внаслідок її використання ці позначення можна сплутати для таких самих або споріднених з ними послуг.

2.6. Заперечуючи проти позову відповідачі зазначали про те, що :

- експертиза заявки № m202111640 та винесення рішення про реєстрацію торговельної марки за Свідоцтвом НОМЕР_5 УКРНОІВІ здійснені відповідно до принципів, встановлених статтею 19 Конституції України, а саме на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом від 15 грудня 1993 року № 3689-XII "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі - Закон № 3689-XII) та Правилами складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затвердженими наказом Держпатенту України від 28 липня 1995 року № 116 (далі - Правила № 116);

- комбінована торговельна марка за Свідоцтвом № НОМЕР_1 та комбінована торговельна марка за Свідоцтвом № НОМЕР_2 є несхожими, оскільки відрізняються графічними елементами, що є різними та оригінальними; додатковим словесним елементом "зоотовари";

- торговельні марки зареєстровані для різних послуг;

- обсяг правової охорони за Свідоцтвом № НОМЕР_1 на торговельну марку для послуг 35 класу МКТП є іншим, ніж обсяг правової охорони, за Свідоцтвом № НОМЕР_2 на торговельну марку для послуг 35 класу МКТП.

2.7. Судами також встановлено, що 17 травня 2021 року відповідач-1 подав заявку № m202111640 щодо реєстрації торговельної марки для послуг 35 класу МКТП, а саме: "адміністративна допомога щодо запитів про подання комерційних пропозицій; адміністративне обробляння замовлень на купівлю; адміністрування програм лояльності для клієнтів; аукціонний продаж; ведення переговорів щодо укладання угод у сфері підприємницької діяльності для інших; вивчання ринку; демонстрування товарів; забезпечування відгуками від користувачів на комерційні або рекламні потреби; забезпечування інформацією в сфері підприємницької діяльності за допомогою веб-сайтів; забезпечування інформацією у сфері підприємницької діяльності; забезпечування інформацією щодо комерційних та ділових контактів; забезпечування комерційною інформацією та порадами для споживачів у виборі товарів і послуг; забезпечування рейтингами від користувачів на комерційні або рекламні потреби; збирання інформації у комп`ютерні бази даних; індексування веб-сайтів на комерційні або рекламні потреби; комерційне керування ліцензуванням товарів і послуг для інших; комп`ютеризоване ведення справ; маркетинг; маркетинг у рамках робіт з видання програмного забезпечення; маркетинг цільовий; маркетингові досліджування; надавання онлайнових торговельних майданчиків для покупців та продавців товарів і послуг; написання рекламних текстів; написання сценаріїв на рекламні потреби; організовування виставок на комерційні або рекламні потреби; організовування показів мод на рекламні потреби; організовування ярмарків; орендування рекламного місця; оформляння вітрин; послуги з макетування на рекламні потреби; послуги з оптимізації трафіку вебсайтів; послуги закупівельні для інших [закуповування товарів та послуг для інших підприємств]; послуги зі зв`язків із засобами масової інформації; послуги зі створювання та керування списками подарунків; послуги рекламних агентств; послуги щодо комерційного посередництва; послуги щодо оптового продажу зоотоварів, товарів для тварин, кормів для тварин, іграшок для тварин, одягу для тварин, засобів для догляду за тваринами, ветеринарних препаратів, повідців та нашийників, будиночків і ліжок для тварин та аксесуарів до них; послуги щодо роздрібного продажу зоотоварів, товарів для тварин, кормів для тварин, іграшок для тварин, одягу для тварин, засобів для догляду за тваринами, ветеринарних препаратів, повідців та нашийників, будиночків і ліжок для тварин та аксесуарів до них; представляння товарів на засобах інформування з метою роздрібного продажу; прокат рекламного часу на засобах інформування; публікування рекламних текстів; радіорекламування; реєстрування письмових повідомлень та даних; рекламування; рекламування з оплатою переходів на вебсторінку за рекламним оголошенням; рекламування зовнішнє; рекламування поштою; рекламування через комп`ютерну мережу в режимі онлайн; розклеювання рекламних плакатів; розповсюджування зразків; розповсюджування рекламних матеріалів; розробляння рекламних концепцій; розслідування у сфері підприємницької діяльності; систематизування інформації у комп`ютерні бази даних; сприяння продажам для інших; сприяння продажам товарів і послуг шляхом спонсорської підтримки спортивних подій; створювання рекламних фільмів; створювання телевізійних програм для продажу товарів через телемагазини; узгоджування та укладання комерційних угод для третіх сторін."

2.8. За твердженням відповідача-2, експертиза за заявкою № m202111640 проводилась відповідно до Закону № 3689-XII та встановлених на його основі Правил № 116, під час якої заявлене до реєстрації позначення перевірялось на відповідність умовам надання правової охорони, визначеним Законом № 3689-XII, в тому числі абзацу 2 пункту 3 статті 6 Закону № 3689-XII: чи є воно схожим настільки, що його можна сплутати, зокрема, асоціювати з торговельними марками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

2.9. УКРНОІВІ було направлено заявнику (відповідачу-1) Повідомлення від 28 лютого 2023 року вих. № 35843/ЗМ/23 про можливу відмову в реєстрації знака відносно усього переліку товарів і/або послуг на підставі того, що заявлене комбіноване позначення є схожим настільки, що його можна сплутати, зі словесною торговельною маркою "ІНФОРМАЦІЯ_1" (Свідоцтво № НОМЕР_3, заявка № m201910986 від 11 травня 2019 року) та комбінованою торговельною маркою (Свідоцтво № НОМЕР_2, заявка № m201915469 від 25 червня 2019 року), раніше зареєстрованими в Україні на ім`я Вердієва Р.А. та Каменського А.А. (UA), щодо таких саме та споріднених послуг (додається).

2.10. Відповідач-1 надав Мотивовану відповідь (від 09 жовтня 2023 року вх. №39227/2023) з доводами на користь реєстрації позначення та скоротив перелік заявлених послуг 35 класу МКТП до: "послуги щодо оптового продажу зоотоварів, товарів для тварин, кормів для тварин, іграшок для тварин, одягу для тварин, засобів для догляду за тваринами, ветеринарних препаратів, повідців та нашийників, будиночків і ліжок для тварин та аксесуарів до них та послуг щодо роздрібного продажу зоотоварів, товарів для тварин, кормів для тварин, іграшок для тварин, одягу для тварин, засобів для догляду за тваринами, ветеринарних препаратів, повідців та нашийників, будиночків і ліжок для тварин та аксесуарів до них", зазначивши при цьому, що знак є оригінальним, набув розрізняльну здатність, а скорочення переліку послуг виключає можливість сплутування із протиставленими знаками у процесі використання.

2.11. За результатами кваліфікаційної експертизи заявки № m202111640, з урахуванням мотивованої відповіді заявника, УКРНОІВІ винесено Висновок від 29 листопада 2023 року вих. № 225046/ЗМ/23 про відповідність позначення умовам надання правової охорони відносно усього переліку послуг 35 класу МКТП, що був затверджений Рішенням УКРНОІВІ від 29 листопада 2023 року № 225057/ЗМ/23 про реєстрацію торговельної марки.

2.12. Публікація здійснена 27 листопада 2024 року у Бюлетені № 48, одночасно з якою здійснено державну реєстрацію торговельної марки (пункт 1 статті 13 Закону №3689-XII) та видано Свідоцтво № НОМЕР_1 (стаття 14 Закону № 3689-XII).

3. Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25 березня 2026 року, у задоволенні позову відмовлено.

3.2. Суди попередніх інстанцій проаналізували надані сторонами на підтвердження своєї правової позиції висновки експертів (зокрема, наданий позивачем Висновок експерта від 11 лютого 2025 року № 204-01 за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності, підготовлений судовим експертом Петренком С.А. для подання до суду, та наданий відповідачем-1 Висновок експерта від 16 вересня 2025 року № 529/25-53 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, підготовлений Київським науково-дослідним інститутом судової експертизи Міністерства юстиції України) та за результатами аналізу вважали, що висновок, наданий відповідачем-1, є більш переконливим.

3.3. Суди зазначили, що обґрунтування позивачем схожості торговельних марок зводиться фактично до використання одного і того ж словесного позначення "ІНФОРМАЦІЯ_3", а також використання торговельних марок на одному ринку послуг, на які розповсюджується перелік 35 класу МКТП. Водночас відповідно до Висновку експерта від 16 вересня 2025 року № 529/25-53 словесне позначення "ІНФОРМАЦІЯ_3" не має розрізняльної здатності щодо товарів і послуг, призначених для хатніх тварин, а саме, для зоотоварів 31 класу та послуг 35 класу МКТП з їх продажу; торговельна марка за Свідоцтвом № НОМЕР_1 не є тотожною або схожою з торговельною маркою за Свідоцтвом № НОМЕР_2 настільки, що внаслідок їх використання ці позначення можна сплутати для таких самих або споріднених товарів і послуг.

3.4. Суди попередніх інстанцій встановили, що оспорювана торговельна марка та протиставлена торговельна марка мають в частині словесного елементу загальне слово "ІНФОРМАЦІЯ_3". Наявність загального слова "ІНФОРМАЦІЯ_3" створює лише незначну візуальну подібність, якої недостатньо для підтвердження ймовірності плутанини з боку споживачів. А тому, незважаючи на наявність загального слова "ІНФОРМАЦІЯ_3", за сукупною дією ознак порівнюваних торговельних марок, останні в цілому створюють різне загальне зорове враження та в цілому не асоціюються один з одним.

Комбінована торговельна марка за Свідоцтвом № НОМЕР_1 та комбінована торговельна марка за Свідоцтвом № НОМЕР_2 не є схожими, оскільки відрізняються:

- графічними елементами, що є різними та оригінальними, при цьому, графічний елемент торговельної марки за Свідоцтвом № НОМЕР_2 зображено у кольорі може сприяти домінуванню цього елемента в композиції, а графічний елемент торговельної марки за Свідоцтвом № НОМЕР_1 візуально домінує у композиції, так як має більш великий розмір, ніж словесні елементи "ІНФОРМАЦІЯ_3" і "зоотовари", так і більш зручне для сприйняття розташування в композиції;

- додатковим словесним елементом "зоотовари", що надає торговельній марці за свідоцтвом України № НОМЕР_1 чітке і зрозуміле смислове значення.

Торговельна марка позивача та спірна торговельна марка відповідача-1 зареєстровані для різних послуг 35 класу МКТП.

3.5. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій виснували, що обсяг правової охорони за свідоцтвом України № НОМЕР_1 на торговельну марку для послуг 35 класу МКТП є іншим, ніж обсяг правової охорони, за свідоцтвом України НОМЕР_2 для послуг 35 класу МКТП, а тому торговельна марка за свідоцтвом України НОМЕР_5 не може бути визнана схожою із торговельною маркою за свідоцтвом України № НОМЕР_2, настільки, що їх можна сплутати.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25 березня 2026 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача-1.

4.2. Як на підставу касаційного оскарження позивач посилається на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зазначаючи про неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а також на пункт 4 частини третьої статті 310 ГПК України, стверджуючи про встановлення судами обставин справи на підставі недопустимого доказу.

5. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

5.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2026 року для розгляду касаційної скарги у справі №910/6131/25 визначено колегію суддів у складі: Власова Ю. Л. - головуючого, Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.

5.2. Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2026 року касаційну скаргу ФОП Каменського А.А. залишено без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків. Позивач усунув недоліки у встановлений Верховним Судом строк.

5.3. Верховний Суд ухвалою від 15 червня 2025 року відкрив касаційне провадження у справі.

5.4. Згідно з розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 27 липня 2026 року № 32.2-01/1258 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 910/6131/25 у зв`язку з відпусткою судді Малашенкової Т. М.

5.5. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 липня 2026 року справу № 910/6131/25 передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у такому складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Бенедисюк І. М., Булгакова І. В.

5.6. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.7. Нормами частини другої статті 300 ГПК України встановлені межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6.1. ФОП Каменський А.А. вважає, що під час вирішення цієї справи суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, оскільки не врахували висновків Верховного Суду, зокрема: 

- неправильно застосували статтю 6 Закону № 3689-XII, без урахування висновків Верховного Суду з постанов від 09 лютого 2023 року у справі №910/5028/21, від 20 лютого 2018 року у справі № 922/3136/16, від 15 липня 2019 року у справі №910/18587/16, від 09 червня 2020 року у справі № 910/15741/17. Суд апеляційної інстанції помилково зосередився на пошуку графічних відмінностей, у той час як визначальну роль для пересічного споживача відіграє саме загальне враження та фонетична тотожність домінуючого елемента слова "ІНФОРМАЦІЯ_3";

- проігнорували критерії визначення спорідненості послуг, вироблені Верховним Судом, зокрема у постанові від 12 червня 2018 року у справі №910/14227/15. Висновок апеляційного суду про те, що послуги позивача та відповідача-1 задовольняють різні потреби, є декларативним, оскільки обидва суб`єкти господарювання діють у межах єдиної структурної діяльності - реалізації товарів для тварин (акваріумістика, одяг для собак, аксесуари). І послуги позивача (адміністрування замовлень, консультування), і послуги відповідача-1 (оптова та роздрібна торгівля) мають єдину економічну мету, спільне коло споживачів та ідентичні канали збуту, що створює можливість сплутування торговельних марок у пересічного споживача;

- не врахували правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15 січня 2019 року у справі № 910/11735/17. Суд апеляційної інстанції помилково вимагав підтвердження факту "введення в оману", тоді як достатньо встановити гіпотетичну можливість такого сплутування через схожість домінуючих елементів;

- проігнорували висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах з постанови від 12 червня 2018 року у справі № 910/14227/15 (ТМ "ІНФОРМАЦІЯ_7" проти "ІНФОРМАЦІЯ_8"), у якій Верховний Суд вказав, що тотожність кореневої частини назви та спільне призначення товарів породжують у свідомості споживача асоціації, пов`язані з певним виробником;

- порушили частину другу статті 98 ГПК України, не врахувавши висновки Верховного Суду у постановах від 30 травня 2024 року у справі № 910/6518/19, від 24 жовтня 2024 року у справі № 910/14228/21, від 17 грудня 2020 року у справі №910/9435/19, від 27 жовтня 2020 року у справі № 910/9438/19 та від 06 лютого 2020 року у справі № 910/2503/18. Суди попередніх інстанцій фактично перебрали на себе не притаманні їм функції експерта, що призвело до того, що суб`єктивне сприйняття суду щодо графічних відмінностей переважило об`єктивну фонетичну тотожність домінуючого елемента торговельних марок.

6.2. Також позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою процесуальні порушення суду першої інстанції, а саме долучення доказу відповідача-1 у день винесення рішення та розгляд справи за відсутності позивача, що призвело до порушення принципів рівності та змагальності. Зазначене позбавило позивача можливості надати контраргументи та забезпечити всебічне встановлення обставин схожості торговельних марок.

7. Доводи інших учасників справи

7.1. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Епіцентр К" просить відмовити у її задоволенні, оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій залишити без змін.

7.2. Зазначає про те, що посилаючись на наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, позивач наводить лише перелік постанов Верховного Суду, без визначення конкретної норми права, викладення правового висновку та аналізу подібності правовідносин, що свідчить про формальний характер обґрунтування відповідної підстави.

7.3. Стосовно долучення відповідачем-1 висновку експерта у судовому засіданні, а не у підготовчому засіданні, ТОВ "Епіцентр К" стверджує про належне виконання ним вимог процесуального закону, що було враховано судами попередніх інстанцій. Зокрема, відповідач-1 повідомив про підготовку такого висновку у підготовчому засіданні та просив надати йому додатковий час, судом було відмовлено із роз`ясненням про можливість заявити відповідне клопотання під час розгляду справи по суті, що і було зроблено в подальшому відповідачем-1. При цьому ТОВ "Епіцентр К" направило висновок експерта всім учасникам справи через систему "Електронний суд", тому позивач мав можливість надати свої заперечення на цей висновок.

7.4. Висновок експерта був направлений учасникам справи 26 вересня 2025 року, судове засідання у справі відбулося 02 жовтня 2025 року з 11:21 до 12:04 год., клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою представника надійшло до суду 02 жовтня 2025 року о 12:13 год, тобто вже після завершення судового засідання. Враховуючи належне повідомлення позивача про час розгляду справи, зазначене, на переконання відповідача-1, підтверджує правомірність дій суду першої інстанцій та необґрунтованість відповідних доводів касаційної скарги.

7.5. Відповідач-1 вважає, що переважна більшість аргументів касаційної скарги позивача зводиться до його незгоди з оцінкою доказів, наданою судами першої та апеляційної інстанцій, та спрямована на їх повторне дослідження та переоцінку.

7.6. Також відповідач-1 зазначив, що очікує понести витрати на правничу допомогу в орієнтовному розмірі 40 000,00 грн.

7.7. УКРНОІВІ у відзиві також просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані позивачем судові рішення залишити без змін, посилаючись на те що доводи касаційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а оскаржувані рішення та постанова ухвалені судами попередніх інстанцій з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

7.8. Відповідач-2 наголошує, що рішення про реєстрацію торговельної марки відповідача-1 прийнято за результатами кваліфікаційної експертизи його заявки, з урахуванням його відповіді та скороченого переліку послуг. Незважаючи на наявність спільного елемента, порівнювані торговельні марки позивача та відповідача-1 в цілому створюють різне загальне зорове враження та не асоціюються між собою. Крім того, перелік послуг за Свідоцтвом № НОМЕР_2 та Свідоцтвом № НОМЕР_1 є різним, що також доводить правомірність висновків судів попередніх інстанцій. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права

8.1. Відповідно до статті 5 Закону № 3689-XII (в редакції від 14 жовтня 2020 року) правова охорона надається торговельній марці, яка не суперечить публічному порядку, загальновизнаним принципам моралі, вимогам Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом (частина перша).

Об`єктом торговельної марки може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори, форма товарів або їх пакування, звуки, за умови що такі позначення придатні для відрізнення товарів або послуг одних осіб від товарів або послуг інших осіб, придатні для відображення їх у Реєстрі таким чином, що дає змогу визначити чіткий і точний обсяг правової охорони, що надається (частина друга).

Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення торговельної марки та переліком товарів і послуг (частина четверта).

Право на одержання свідоцтва має заявник, заявка якого має більш ранню дату подання до НОІВ або, якщо заявлено пріоритет, більш ранню дату пріоритету, за умови, що вказана заявка не вважається відкликаною, не відкликана або за нею НОІВ не прийнято рішення про відмову в реєстрації торговельної марки, можливості оскарження якого вичерпані (частина шоста).

8.2. За змістом частин другої, третьої статті 6 Закону № 3689-XII згідно з цим Законом не можуть одержати правову охорону, зокрема, позначення, які: звичайно не мають розрізняльної здатності та не набули такої внаслідок їх використання; складаються лише з позначень, що складаються лише з позначень, що є загальновживаними у сучасній мові або у добросовісній та усталеній торговельній практиці щодо товарів і послуг; складаються лише з позначень чи даних, що є описовими під час використання щодо зазначених у заявці товарів і послуг або у зв`язку з ними, свідчать про вид, якість, склад, кількість, властивості, передбачене призначення, цінність товарів і послуг, географічне походження, місце і час виготовлення чи збуту товарів або надання послуг, або на інші характеристики товарів чи послуг; можуть ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар або надає послугу; складаються лише з позначень, що є загальновживаними символами і термінами.

Не можуть бути зареєстровані як торговельні марки позначення, які на дату подання заявки або якщо заявлено пріоритет, то на дату пріоритету є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати, зокрема, асоціювати з: торговельними марками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

8.3. Відповідно до підпункту 4.3.2.4 пункту 4.3.2 Правил № 116 (в редакції від 25 липня 2011 року) позначення вважається тотожним з іншим позначенням, якщо воно збігається з ним у всіх елементах. Позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів. При перевірці позначень на тотожність і схожість необхідно: провести пошук тотожних або схожих позначень; визначити ступінь схожості заявленого позначення та виявлених при проведенні пошуку позначень; визначити однорідність товарів і/або послуг, для яких заявлено знак, у порівнянні з товарами і/або послугами, для яких зареєстровані або заявлені тотожні або схожі знаки, виявлені під час пошуку.

8.4. Згідно з підпунктом 4.3.2.5 пункту 4.3.2 Правил № 116 для позначення, заявленого як знак, щодо якого проводиться експертиза по суті, і виявлених зареєстрованих та заявлених на реєстрацію знаків з більш раннім пріоритетом встановлюється однорідність товарів або товарів і послуг. При встановленні однорідності товарів або товарів і послуг визначається принципова імовірність виникнення у споживача враження про належність їх одній особі, що виготовляє товар або надає послуги. Для встановлення такої однорідності слід враховувати рід (вид) товарів і послуг; їх призначення; вид матеріалу, з якого товари виготовлені; умови та канали збуту товарів, коло споживачів.

8.5. Відповідно до підпункту 4.3.2.6 пункту 4.3.2 Правил № 116 словесні позначення, заявлені як знаки, порівнюються з словесними та комбінованими позначеннями, до композиції яких входять словесні елементи. При встановленні схожості словесних позначень враховується звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість.

9. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

9.1. Під час касаційного перегляду справи Верховний Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частині третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

9.2. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

9.3. Також Верховний Суд наголошує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, він виконує функцію "суду права", а не "факту", отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

9.4. Верховний Суд позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

9.5. Крім того, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на положення частини першої статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

9.6. Отже, повноваження Верховного Суду з розгляду касаційних скарг мають здійснюватися з метою забезпечення сталої судової практики, а не створення можливості проведення додаткового апеляційного перегляду.

Щодо підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України

9.7. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

9.8. Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

9.9. Скаржник у касаційній скарзі наводить перелік постанов Верховного Суду (від 09 лютого 2023 року у справі №910/5028/21, від 20 лютого 2018 року у справі №922/3136/16, від 15 липня 2019 року у справі №910/18587/16, від 09 червня 2020 року у справі № 910/15741/17, від 12 червня 2018 року у справі №910/14227/15, від 15 січня 2019 року у справі № 910/11735/17, від 30 травня 2024 року у справі №910/6518/19, від 24 жовтня 2024 року у справі № 910/14228/21, від 17 грудня 2020 року у справі №910/9435/19, від 27 жовтня 2020 року у справі №910/9438/19 та від 06 лютого 2020 року у справі №910/2503/18), стверджуючи про те, що правові позиції з цих постанов підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

9.10. Так, у постанові від 09 лютого 2023 року у справі №910/5028/21 за позовом компанії Немірофф Інтеллектьюал Проперті Істеблішмент до товариства з обмеженою відповідальністю "Лікеро-горілчаний завод "Прайм" та УКРНОІВІ про визнання недійсним рішення та припинення порушення прав інтелектуальної власності Верховний Суд зазначив, що оцінка доказів - це визначення їх об`єктивної дійсності, правдивості та достовірності. Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з огляду на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності - є усунення суперечностей між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що випливають з отримуваної доказової інформації. Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому суд у кожному випадку повинен навести мотиви, з яких він приймає одні докази та відхиляє інші, що й було зроблено у вирішенні спору місцевим господарським судом.

У застосуванні до спірних правовідносин приписів у вказаній справі статті 104 ГПК України "Оцінка висновку експерта судом" Верховний Суд врахував свою сталу та послідовну правову позицію, викладену, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №922/3136/16, від 15 липня 2019 року у справі №910/18587/16, від 09 червня 2020 року у справі № 910/15741/17, відповідно до якої сприйняття торговельних марок пересічним споживачем відіграє вирішальну роль при їх порівнянні і оцінюванні. Схожість до ступеня змішування базується на загальному враженні, що створюють знаки для товарів і послуг. Під час купівлі товару споживач зазвичай візуально сприймає знак, що позначає товари. Споживач сприймає упаковку та не аналізує окремо слово. Обізнані та проінформовані споживачі через власні індивідуальні відмінності мають набагато меншу від звичайної вірогідність придбати продукцію не того призначення або не того виробника (навіть за умови її схожості), відповідно у вирішенні питань наявності чи відсутності схожості до ступеня змішування орієнтуватись належить на звичайного пересічного споживача.

Верховний Суд виснував, що беручи до уваги те, що сприйняття торговельних марок пересічним споживачем відіграє вирішальну роль при їх порівнянні і оцінюванні, враховуючи характер спірних правовідносин, з урахуванням якого оцінка експертних висновків відповідно до статті 104 ГПК України здійснюється з точки зору пересічного споживача, місцевий господарський суд, надавши оцінку, зокрема, висновкам експертних досліджень, які містяться в матеріалах справи, врахувавши специфіку спірних правовідносин у сфері інтелектуальної власності, на відміну від суду апеляційної інстанції, - дійшов заснованого на законі висновку про те, що заявлене на реєстрацію позначення "MIRONOFF" за заявкою №m201927455 від 02 жовтня 2019 року для товарів 33 класу МКТП є таким, що не відповідає умовам надання правової охорони, визначеним Законом № 3689-XII, відповідно - про доведеність позивачем належними та допустимими доказами обставин порушення його прав інтелектуальної власності, у зв`язку з чим останній вправі вимагати припинення порушення його прав у судовому порядку.

9.11. У цій справі суди попередніх інстанцій дослідили висновки експертів, надані позивачем та відповідачем-1, та мотивували, з яких підстав вони взяли до уваги висновок експерта, наданий відповідачем-1, та відхилили висновок експерта, наданий позивачем.

Врахувавши результати дослідження торговельних марок позивача та відповідача-1, здійсненого експертом Київського науково-дослідного інституту судової експертизи, суди зазначили, що саме по собі словесне позначення "ІНФОРМАЦІЯ_3" станом на 17 травня 2021 року використовувалось широким колом непов`язаних між собою осіб для товарів і послуг, призначених для хатніх тварин, і має слабку розрізняльну здатність щодо зазначених товарів і послуг. Водночас комбінована торговельна марка за Свідоцтвом НОМЕР_5 та комбінована торговельна марка за Свідоцтвом НОМЕР_2 не є схожими, оскільки відрізняються, зокрема, графічними елементами, що є різними та оригінальними, додатковим словесним елементом "зоотовари", що надає торговельній марці за свідоцтвом України № НОМЕР_1 чітке і зрозуміле смислове значення. А тому, незважаючи на наявність загального слова "ІНФОРМАЦІЯ_3", за сукупною дією ознак порівнюваних торговельних марок, останні в цілому створюють різне загальне зорове враження та в цілому не асоціюються один з одним. Крім того, торговельна марка позивача та спірна торговельна марка відповідача-1 зареєстровані для різних послуг 35 класу МКТП.

9.12. Отже, у цій справі суди попередніх інстанцій не застосовували ані статтю 6 Закону № 3689-XII, ані статтю 104 ГПК України інакше, ніж їх застосовував Верховний Суд у своїх постановах у справах №910/5028/21, 922/3136/16, 910/18587/16, 910/15741/17, на які посилається скаржник. Підхід судів попередніх інстанцій до оцінки доказів у цій справі, і в тому числі, висновків експертів, відповідає правовим позиціям Верховного Суду, наведеним у вказаних скаржником справах.

При цьому та обставина, що у постанові від 09 лютого 2023 року у справі №910/5028/21 Верховний Суд зробив протилежні висновки щодо вирішення справи по суті (зокрема, визнав процесуально правильною оцінку доказів, за результатами якої суд першої інстанції встановив, що позначення "MIRONOFF" на етикетці продукції виробництва відповідача-1 є схожим настільки, що його можна сплутати, з торговельними марками позивача та знаком Nemiroff, визнаним добре відомим в Україні, зважаючи на аналогічність та спорідненість товарів, для яких позначення подано на реєстрацію та зареєстровано торговельні марки позивача), ніж суди попередніх інстанцій у цій справі, сама по собі не може свідчити про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

9.13. У постанові від 15 січня 2019 року у справі № 910/11735/17 Верховний Суд зазначив наступне:

"Обставини, зазначені в абзаці п`ятому пункту 2 статті 6 Закону № 3689 та в абзаці другому пункту 3 цієї ж статті Закону, є самостійними підставами для відмови в наданні правової охорони.

При цьому наведений припис абзацу п`ятого пункту 2 статті 6 Закону № 3689 є абсолютним критерієм для відмови в наданні правової охорони та стосується виключно змісту самого заявленого на реєстрацію позначення (його власної видимої оманливості, наприклад, позначення "вода" для горілчаних виробів), тоді як можливість сплутування з іншими раніше зареєстрованими або заявленими на реєстрацію знаками інших осіб як відносний критерій та наслідки цього (зокрема, щодо можливості введення в оману) мають правове значення при застосуванні пункту 3 статті 6 та пункту 5 статті 16 Закону № 3689.

Попередні судові інстанції, повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким дали необхідну оцінку, з дотриманням приписів зазначених ними норм матеріального і процесуального права, беручи до уваги те, що підстави для застосування до спірних правовідносин приписів абзацу п`ятого пункту 2 статті 6 Закону № 3689 відсутні, а для правильного застосування абзацу другого пункту 3 статті 6 та пункту 5 статті 16 Закону № 3689 не має правового значення правильність визначення споживачами особи, яка виробляє відповідні товари чи надає певні послуги, - значення має сама можливість сплутування спірних торговельних марок, а також сама можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, встановивши невідповідність зареєстрованого на ім`я Товариства комбінованого знака за свідоцтвом України № 208959 умовам надання правової охорони, - дійшли обґрунтованих висновків щодо необхідності задоволення позовних вимог Заводу в повному обсязі та правомірно задовольнили позов.

Аргументи скаржника, щодо незгоди з Висновком не можуть бути предметом перевірки судом касаційної інстанції, оскільки статтею 104 ГПК України висновок експерта віднесено до доказів зі справи. Водночас частина друга статті 300 названого Кодексу забороняє суду касаційної інстанції, зокрема, вирішувати питання про достатність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, додатково перевіряти докази.

Що ж до призначення у справі повторної експертизи, то вона, за приписом частини другої статті 107 ГПК України, може бути призначена судом за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо). Тобто призначення відповідної експертизи є можливим, а не обов`язковим, і наявність підстав для такого призначення визначається самим господарським судом з урахуванням обставин та матеріалів конкретної справи. У даному разі судом таких підстав не було встановлено.

Не приймається Касаційним господарським судом й посилання скаржника на те, що "враховуючи зміст статті 74 ГПК така обставина, як введення в оману споживачів щодо особи, яка надає, виробляє товари, про використання оспорюваних знаків повинна бути доведена позивачем документально підтвердженими даними про факти сплутування споживачем товарів, маркованих таким знаком, на ринку при введенні їх в господарський оборот, що призвело до порушення його прав". У дійсності згадана стаття ГПК України такого положення не містить. Поряд з тим наведений у даній постанові припис пункту 3 статті 6 Закону №3689 пов`язує заборону реєстрації позначень як знаків для товарів і послуг не лише з фактичним (встановленим, з`ясованим) сплутуванням їх з раніше зареєстрованими знаками, але й із самою лише з`ясованою судом можливістю такого сплутування, що є достатнім для застосування наслідків, визначених пунктом 1 статті 19 названого Закону."

9.14. У постанові від 12 червня 2018 року у справі №910/14227/15 Верховний Суд зазначив: "Місцевий та апеляційний господарські суди, повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким дали необхідну оцінку, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, навівши в судових рішеннях зі справи необхідне мотивування, встановивши, що: спірне позначення "ІНФОРМАЦІЯ_7" за свідоцтвом України № НОМЕР_7 є схожим настільки, що його можна сплутати з торговельною маркою "ІНФОРМАЦІЯ_8", що охороняється за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_6, власником якої є позивач та яка діє на території України в повному обсязі з 16 липня 2004 року; спірне позначення "ІНФОРМАЦІЯ_7" за свідоцтвом України № НОМЕР_7 є таким, що може ввести споживачів в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, оскільки здатне викликати у споживачів помилкове враження про походження таких товарів і послуг від ЗАТ "ВІЧЮНУ ГРУПЄ" (що підтверджується і висновком від 05 лютого 2016 року №90 судового експерта), - дійшли обґрунтованого висновку стосовно невідповідності зареєстрованого за свідоцтвом України № НОМЕР_7 знака для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_7" умовам надання правової охорони, у зв`язку з чим правомірно задовольнили позовні вимоги ЗАТ "ВІЧЮНУ ГРУПЄ".

9.15. У постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2024 року у справі №910/14228/21, від 17 грудня 2020 року у справі №910/9435/19, від 27 жовтня 2020 року у справі № 910/9438/19 та від 06 лютого 2020 року у справі № 910/2503/18 зазначено: "У вирішенні спорів, пов`язаних із визнанням недійсними свідоцтв на знаки для товарів і послуг з підстав невідповідності зареєстрованих знаків умовам надання правової охорони, для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань (зокрема, про те, чи займає певний елемент домінуюче положення у зображенні знака; чи є підстави вважати, що знак може вводити споживача в оману щодо місця походження та якості товарів, позначених цим знаком; які частини зображення є тотожними з іншим зображенням; чи є схожими знаки настільки, що їх можна сплутати тощо), з дотриманням принципів змагальності, рівності та диспозитивності господарському суду необхідно, якщо схожість не має очевидного характеру, призначати судову експертизу, не перебираючи на себе не притаманні суду функції експерта".

9.16. Крім того, у постанові від 24 жовтня 2024 року у справі №910/14228/21, на яку посилається скаржник, Верховний Суд також зазначив, що "відповідність процесуальної дії щодо оцінки доказів у справі має здійснюватися на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, у порядку передбаченому статтею 86 ГПК України, з огляду на те, що встановлення фактичних обставин у конкретній справі залежить від всіх юридично значущих фактів і обставин, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується виходячи з предмету спору та підстав і заперечень сторін… Водночас оцінка (стаття 86 та 104 ГПК України) кожного висновку, долученого до матеріалів справи, має здійснюватися як доказу в контексті належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (статті 78 ГПК України), вірогідності (стаття 79 ГПК України)."

9.17. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2024 року у справі № 910/6518/19, на яку посилається скаржник, зазначено про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. "При цьому, задовольняючи частково позовні вимоги, суди виходили з того, що докази, надані позивачем на підтвердження обставин використання позначення "КАШТАН" стосовно товарів 30 класу МКТП "морозиво" декількома виробниками, незалежними один від одного тривалий час, внаслідок чого у споживачів відсутній сталий асоціативний зв`язок між позначенням "КАШТАН" та власником свідоцтва України № 19356, є більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачем-1 та третьою особою, а тому дозволили дійти висновку, що факт перетворення позначення "КАШТАН" в загальновживане, має місце."

9.18. З наведених фрагментів судових рішень Верховного Суду очевидно, що вказані скаржником у касаційній скарзі висновки Верховного Суду насправді мають загальний характер та стосуються застосування норм процесуального права. При цьому, позивач обрав ті рішення Верховного Суду, в яких докази на підтвердження можливості сплутування споживачами позначень, торговельних марок визнавались судами першої та апеляційної інстанцій більш переконливими, ніж докази на підтвердження протилежного.

Однак колегія суддів уже зауважувала про те, що сама по собі ця обставина не може свідчити про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права. Адже Верховний Суд не має повноважень втручатися у здійснену судами попередніх інстанцій оцінку доказів. Верховний Суд лише перевіряє дотримання судом першої та апеляційної інстанцій вимог процесуального закону під час здійснення оцінки доказів.

9.19. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що неврахуванням висновку Верховного Суду є саме неврахування висновку щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі. Сама по собі різниця судових рішень не свідчить про безумовне підтвердження незастосування правового висновку.

9.20. Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичні обставини у справі, що формуються, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

9.21. Проаналізувавши доводи касаційної скарги позивача за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів Верховного Суду виснує, що вони зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів та встановленні інших обставин у тому контексті, який, на думку скаржника, свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та задоволення його позовних вимог.

9.22. Водночас колегія суддів Верховного Суду вважає, що у цій справі суди попередніх інстанцій надали оцінку всім наданим сторонами доказам, до переоцінки яких у силу приписів статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції вдаватись не може, оскільки, встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій, що передбачено статтями 73-80, 86, 300 ГПК України.

9.23. Зокрема, скаржник наголошує на тому, що торговельні марки позивача та відповідача-1 є фонетично тотожними та зареєстрованими для 35 класу МКТП, при тому, що і позивач, і відповідач-1 здійснюють продаж зоотоварів. Зазначене, на переконання позивача, створює можливість сплутування торговельних марок у пересічного споживача (що підтверджується експертним висновком, виконаним на замовлення позивача), а отже - є належною правовою підставою для задоволення його позовних вимог та визнання недійсним належного відповідачу-1 Свідоцтва НОМЕР_5 на підставі абзацу другого частини третьої статті 6 Закону № 3689-XII. 

9.24. Однак суди попередніх інстанцій визнали більш вірогідним доказом висновок експерта, наданий відповідачем-1, та, оцінивши цей та інші докази за своїм внутрішнім переконанням, виснували, що торговельні марки позивача та відповідача-1 не є схожими настільки, що їх можна сплутати, оскільки вони відрізняються графічними елементами, що є різними та оригінальними, додатковим словесним елементом "зоотовари". Додатково суди зауважили, що правова охорона, згідно зі Свідоцтвами № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 надана на різні види послуг у межах 35 класу МКТП. Та обставина, що позивач та відповідач-1 фактично здійснюють тотожну діяльність щодо продажу зоотоварів, не змінює обсяг правової охорони кожної торговельної марки, який визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру.

9.25. Позивач вважає необґрунтованим відхилення судами попередніх інстанцій наданого ним висновку експерта та врахування висновку експерта з протилежними аргументами, наданого відповідачем-1. Однак доводи скаржника щодо незгоди з оцінкою експертних висновків не можуть бути предметом перевірки судом касаційної інстанції, оскільки статтею 104 ГПК України висновок експерта віднесено до доказів зі справи. Водночас частина друга статті 300 ГПК України забороняє суду касаційної інстанції, зокрема, вирішувати питання про достатність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, додатково перевіряти докази.

9.26. Верховний Суд може лише проаналізувати здійснену судами попередніх інстанцій оцінку висновків експертів як доказів в контексті вимог ГПК України. Оскільки надані сторонами висновки експертів містять протилежні доводи, суди мали визначити підстави, з яких вони приймають один з них і відхиляють інший, або, у разі необхідності, призначити судову експертизу. Суди першої та апеляційної інстанцій належним чином мотивувати свою правову позицію стосовно кожного із наявних у справі висновків експерта, порушень статей 86 та 104 ГПК України колегія суддів Верховного Суду у цій частині не вбачає.

9.27. Отже, колегія суддів Верховного Суду висновує, що визначена скаржником підстава касаційного оскарження за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України не підтвердилася.

Щодо підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 4 частини другої статті 287 та пунктом 4 частини третьої статті 310 ГПК України

9.28. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

9.29. Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

9.30. При цьому у статті 80 ГПК України вказано, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

9.31. Позивач стверджує, що судом першої інстанції було порушено порядок прийняття доказів, встановлений статтею 80 ГПК України, а суд апеляційної інстанції не відреагував на це порушення. Висновок експерта був долучений відповідачем-1 безпосередньо в судовому засіданні, з порушенням строків та за відсутності представника позивача; позивач був позбавлений можливості взяти участь у дослідженні цього доказу.

9.32. Зазначені аргументи позивача аналізувалися судом апеляційної інстанції. Зокрема, апеляційний суд звернув увагу на те, що в підготовчому засіданні представник відповідача-1 усно просив про надання йому додаткового часу для подання висновку експерта; суд першої інстанції відмовив у задоволенні цього клопотання, однак наголосив, що під час розгляду справи по суті сторони мають право на подання заяв та клопотань з урахуванням положень статті 207 ГПК України. 26 вересня 2025 року до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення доказів - Висновку експерта; це клопотання було направлено всім учасникам справи через систему "Електронний Суд"; позивач мав можливість надати до суду свої заперечення щодо вказаного клопотання та висновку експерта, а також завчасно подати до суду клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання йому часу для оформлення відповідних пояснень, заперечень, рецензій тощо, повідомивши про це суд. Зважаючи на те, що клопотання про долучення доказу не було подане відповідачем-1 в підготовчому провадженні з поважних причин, то суд, керуючись положеннями статті 207 ГПК України, правомірно долучив відповідний доказ до справи та врахував його під час вирішення спору по суті, надавши йому оцінку у сукупності з іншими доказами у справі. Клопотання позивача про відкладення судового засідання від 02 жовтня 2025 року у зв`язку із хворобою його представника надійшло до суду після судового засідання. Оскільки позивач та його представник були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, про причини неявки перед судовим засіданням суд не повідомляли, не зважаючи на визнання судом явки обов`язковою, позивач з 26 вересня 2026 року не надав до суду своїх заперечень щодо прийняття судом в якості доказу вищевказаного висновку судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 16 вересня 2025 року № 5529/25-53, та заперечень щодо самого експертного дослідження, суд апеляційної інстанції виснував про відсутність процесуальних порушень суду першої інстанції у цій частині.

9.33. З урахуванням наведених процесуальних обставин справи (зокрема, повідомлення відповідачем-1 у підготовчому засіданні про підготовку висновку експерта, надіслання відповідачем-1 позивачу копії клопотання про долучення висновку експерта за кілька днів перед судовим засіданням) колегія суддів Верховного Суду не погоджується з доводами касаційної скарги ФОП Каменського А.А. про те, що судом першої інстанції було прийнято як доказ від відповідача-1 Висновок експерта від 16 вересня 2025 року № 529/25-53 з порушенням вимог ГПК України.

9.34. Верховний Суд підтримує висновки суду апеляційної інстанції про те, що оскільки відповідач-1 повідомляв суд першої інстанції у встановленому законом порядку у підготовчому засіданні, що для підтвердження його позиції він замовив проведення судової експертизи, суд першої інстанції, керуючись положеннями статті 207 ГПК України, мав повноваження для того, щоб долучити отриманий відповідачем-1 Висновок експерта до матеріалів справи та врахувати його як доказ під час вирішення спору по суті.

9.35. Стосовно доводів позивача про те, що долучення вказаного доказу відповідача-1 було здійснено судом першої інстанції у день прийняття рішення та за відсутності позивача, що призвело до порушення принципів рівності та змагальності, позбавило позивача можливості надати контраргументи та забезпечити всебічне встановлення обставин справи, Верховний Суд зазначає, що він не може розглядати вказане порушення процесуального закону як таке, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

9.36. Зокрема, колегія суддів Верховного Суду виходить з того, що навіть якщо представник позивача мав намір надати суду першої інстанції свої пояснення / заперечення проти Висновку експерта, наданого відповідачем-1, але не зміг цього зробити, оскільки не зміг взяти участь у судовому засіданні від 02 жовтня 2025 року з поважних причин, а отже, не зміг у повному обсязі реалізувати свої процесуальні права, то вказаний недолік розгляду цієї справи судом першої інстанції був повністю виправлений на стадії апеляційного перегляду справи за апеляційною скаргою позивача.

Так, позивач мав можливість викласти свої заперечення щодо змісту Висновку експерта, наданого відповідачем-1, в своїй апеляційній скарзі; представник позивача брав участь в засіданні суду апеляційної інстанцї з розгляду цієї справи та наводив свої аргументи проти зазначеного доказу.

Виходячи з цього, колегія суддів Верховного Суду не може вважати, що під час розгляду справи у попередніх судових інстанціях позивач не був почутий судом, не мав можливості реалізувати свої процесуальні права та висловити свою правову позицію щодо наявних у матеріалах справи доказів.

Тому колегія суддів Верховного Суду виснує про відсутність процесуального порушення, про яке зазначає позивач у касаційній скарзі, а саме, порушення принципів рівності та змагальності, позбавлення позивача можливості надати контраргументи на наявні у матеріалах справи докази.

9.37. З огляду на викладене колегія суддів Верховного Суду зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а інші доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

9.38. За результатами касаційного перегляду цієї справи оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

10.1. Згідно із частиною першою статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10.2. Враховуючи доводи касаційної скарги, межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку із чим підстави для скасування судових рішень попередніх інстанцій відсутні.

11. Судові витрати

11.1. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то судові витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Каменського Артема Андрійовича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25 березня 2026 року у справі №910/6131/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Л. Власов

Суддя І. М. Бенедисюк

Суддя І. В. Булгакова