19.08.2026
Справа № 521/1450/26
Провадження № 2/497/1006/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді – Раца В.А.,
секретаря – Божевої І.Д., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні, в місті Болграді, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
02.02.2026 року директор товариства Ткаченко М. звернулася до Хаджибейського районного суду м. Одеси поштовим зв`язком, із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитними договорами №2107379340724 від 15.03.2021 року та №2107379377337 від 15.03.2021 року в загальній сумі 76 123,00 грн., сплачений судовий збір в розмірі 3 328,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг №2107379340724 «Стандартний». Відповідно до умов договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 5 900,00 грн., граничний строк кредитування становить 1 (один) рік, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, та збільшенням процентної ставки, починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту. Також 15.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем було укладено Договір №2107379377337, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 1 500,00 грн., граничний строк кредитування становить 1 (один) рік, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, та збільшенням процентної ставки, починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками, прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договорами, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договорів. Відповідач за обома договорами своїх зобов`язань не виконує, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договорами про надання фінансових послуг від 15.03.2021 року за №2107379340724, №2107379377337, укладеними з відповідачем. 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договорами про надання фінансових послуг від 15.03.2021 року за №2107379340724, №2107379377337, ТОВ «Коллект Центр» згідно договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023. Отже, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за кредитними договорами. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2107379340724 від 15.03.2021р., станом на день формування заяви, становить 98 216,12 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 51 153,00 грн., з яких 5 900,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 45 253,00 грн. – сума заборгованості за нарахованими відсотками. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2107379377337 від 15.03.2021р., станом на день формування заяви, становить 24 970,00 грн., з яких 1 500,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 23 470,20 грн. – сума заборгованості за нарахованими відсотками. Станом на дату формування позовної заяви, загальна заборгованість відповідача за обома договорами становить 76 123,20 грн., з яких: 7 400,00 грн.- заборгованість за кредитом, 68 723,20 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Таким чином позивача наділено правом вимоги до відповідача за обома договорами. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість, тому представник звернувся до суду з цими позовними вимогами.
Справа надійшла за підсудністю до Болградського районного суду 13 березня 2026 року.
Ухвалою судді від 18.03.2026 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
Представник позивача директор Товариства Ткаченко М. в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві клопотала про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Щодо укладання договорів про надання фінансових послуг за №№ 2107379340724, 2107379377337 від 15.03.2021 року.
Судом встановлено, що 15 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в особі директора Новікової О.В., що діяла на підставі Статуту та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг №2107379340724 «Стандартний», також у той самий день був укладений ще один договір про надання фінансових послуг №2107379377337 «Стандартний».
Відповідно до положень пункту 1.1 договору №2107379340724 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5 900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно до умов цього договору, його додатків та правил.
Відповідно до положень пункту 1.1 договору №2107379377337 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 1 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно до умов цього договору, його додатків та правил.
Згідно п.п. 1.2., 1.3., 1.4. договорів, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, проте починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується.
Зазначені договори підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора: «D5», що стосується Договору №2107379340724 та «Q2» щодо Договору № 2108654656243, що підтверджує факт погодження відповідачем умов кредитування. Також в цей день ОСОБА_1 підписала графік платежів та паспорт споживчого кредиту до кожного кредитного договору. Відповідно до яких датою платежу (датою повернення) є 30.03.2021 року та поверненню підлягає сума платежу за розрахунковий період, яка становить за Договором №2107379340724 у розмірі 7 788,00 грн., та за Договром №2107379377337 у розмірі 1 980,00 грн.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п.12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Укладення вищезазначених договорів підтверджується інформацією щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею із зазначенням часу та дати таких дій щодо укладення електронних договорів про надання фінансових послуг за №2107379340724, №2107379377337 від 15.03.2021 року та підписання електронної форми договорів ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором.
Отримання грошових коштів відповідачем підтверджується інформацією щодо порядку дій щодо укладення електронних договорів та листами ТОВ ФК «Вей фор пей» від 15.03.2021 року, відповідно до яких виконано умови кредитних договорів №2107379340724, №2107379377337 від 15.03.2021 року та здійснено переказ грошових коштів відповідачу у розмірі 5 900,00 грн., та у розмірі 1 500,00 на номер карти НОМЕР_1 , власник карти (емітент) банк MONObank, категорія карти Visa.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2107379340724 від 15.03.2021 року у ОСОБА_1 у період з 15.03.2021 по 30.11.2021 виникла заборгованість за кредитом в загальній сумі 51 153,00 грн., з яких 5 900,00 грн. – сума заборгованості за кредитом, 45 253,00 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2107379377337 від 15.03.2021 року у ОСОБА_1 у період з 15.03.2021 по 30.11.2021 виникла заборгованість за кредитом в загальній сумі 13 005,00 грн., з яких 1 500,00 грн. – сума заборгованості за кредитом, 11 505,00 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Отже, загальна сума заборгованості за кредитними договорами станом на день відступлення права вимоги становить 64 158,00 грн.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не надано.
Сторонами було дотримано усіх вимог законодавства, кредитор перерахував обумовлену сторонами суму кредиту, позичальник отримала суму кредиту на свій картковий рахунок, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами.
Щодо стягнення за договором факторингу.
01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в особі директора Новікової О.В. та ТОВ «Вердикт Капітал» в особі Генерального директора Іжаковського О.В. було укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договорами про надання «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальника, в тому числі за договорами про надання фінансових послуг №2107379340724, №2107379377337від 15.03.2021 року, що укладенні між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржником ОСОБА_1 .
Відповідно до п.п.6.1.4 Договору право вимоги переходить до Фактора після здійснення повної оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток №2), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги. 
Оплату було здійснено 03 грудня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням №307600018. Акт приймання-передавання Реєстру Боржників був підписаний сторонами у той самий день.
Як вбачається з реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 під номерами «20441» та «20442» зазначається ОСОБА_1 , номера кредитних договорів №№ 2107379340724, НОМЕР_2 від 15.03.2021 року. Розмір заборгованості за кредитним договором №2107379340724 становить 51 153,00 грн., з яких 5 900,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 45 253,00 грн. заборгованість по процентам. Розмір заборгованості за кредитним договором №2107379377337 становить 13 005,00 грн., з яких 1 500,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 11 505,00 грн. заборгованість по процентам.
У подальшому 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає (відступає) ТОВ "Коллект Центр" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Коллект Центр" приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за кредитними договорами за №№ 2107379340724, 2107379377337 від 15.03.2021 року.
Згідно з п.п.5.2 цього договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
Акт прийому-передачі Реєстру Боржників був підписаний в той самий день.
Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОМ №1, під номером 5590 зазначається ОСОБА_1  номер кредитного договору 2107379340724, при цьому загальна сума заборгованості збільшилася до 98 216,12 грн., у тому числі тіло кредиту залишилося 5 900,00 грн., а сума заборгованості по процентах збільшилася до 92 316,12 грн.
Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОМ №2, під номером 53933 зазначається ОСОБА_1  номер кредитного договору 2107379377337, при цьому загальна сума заборгованості збільшилася до 24 970,20 грн., у тому числі тіло кредиту залишилося 1 500,00 грн., а сума заборгованості по процентах збільшилася до 23 470,20 грн.
З наданих позивачем розрахунків також слідує, що відповідач жодних коштів на погашення своїх боргових зобов`язань за вказаним договором не вносив.
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договорами про надання фінансових послуг за №2107379340724, №2107379377337 від 15.03.2021 року в загальному розмірі 123 186,12 грн.
Проте позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути заборгованість у загальному розмірі 76 123,20 грн.. з яких 7 400,00 грн. – сума заборгованості по тілу кредиту, 68 723,20 – заборгованість за нарахованими процентами.
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд звертає увагу на наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 2 - 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані наступні документи:
- Договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги, укладений 01.07.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» в особі директора Ткаченко М.М. та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс»;
- прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»;
- заявку на надання юридичної допомоги №1185 від 01 грудня 2025 року з розрахунком в 25 000,00 грн.
- витяг з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року, відповідно до якого надання усної консультації зайняло 2 години 4 000,00 грн., підготовка пропозиції зайняло 1 годину 3 000,00 грн. та складання позовної заяви зайняло 6 годин 18 000,00 грн., загальна сума 25 000,00 грн.;
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, через що для фахового юриста, тим більше адвокатського об`єднання, не вимагала значних часових затрат для надання усної консультації з вивченням документів, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 10 000,00 грн., який на думку суду є об`єктивним та співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
На підставі ст. 141 ЦПК України, сплачені позивачем витрати по сплаті судового збору, в сумі 3 328,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 509, 526, 527, 530, 610 - 612, 1048, 1049, 1050,1054,1077 ЦК України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 12, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 277-279, 280, 354, ЦПК України, суд, – 
УХВАЛИВ: 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості  - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3 офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за:
- договором про надання фінансових послуг №2107379340724 «Стандартний» у розмірі 51 153,00 грн.;
- договором про надання фінансових послуг №2107379377337 «Стандартний» у розмірі 24 970,20 грн.,
а всього - заборгованість за договорами у розмірі 76 123 (сімдесят шість тисяч сто двадцять три) гривні 20 копійок, а також: суму судового збору в розмірі 3 328,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн., а всього 89 451 (вісімдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя           В.А. Раца