Справа № 686/8817/26
Провадження № 2/686/6634/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 
в складі: головуючого – судді Стефанишина С.Л.,
при секретарі - Морозу А.О. за участю представника позивача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановив:
24.03.2026 року до суду звернувся  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що остання не виконує материнські обов`язки щодо виховання та утримання неповнолітнього сина. 
Ухвалою суду 08.04.2026 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання в загальному провадженні на 06.05.2026 року.
Ухвалою суду 24.06.2026 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
08.07.2026 року ухвалено рішення по даній справі.
В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, надала суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.
Відповідачка у судовому засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи проте, подала до суду заяву, у якій визнає позовні вимоги та просить справу розглядати без її участі.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 21 липня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народився син ОСОБА_4 , що вбачається з даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом ДРАЦС по м. Хмельницькому.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.01.2017 року у справі №686/20958/16-ц, шлюб розірвано.  
На праві власності позивачу належить приватний будинок по АДРЕСА_1 , що підтведжується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічним паспортом на житловий будинок.
ОСОБА_2  разом з сином проживають в АДРЕСА_2 , власником квартири є племінниця позивача - ОСОБА_5 .
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.07.2023 року у справі №686/18213/23, провадження №3/686/5762/23, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження за те, що 23 червня 2023 року, о 10 год. 07 хв., вона ухилилась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 , а саме не створила належних умов проживання ( брудно, розкидані речі, відсутні продукти харчування).
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.09.2023 року у справі №686/23701/23, провадження 3/686/7437/23, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень за те, що вона повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення в порушення вимог ст.150 Сімейного кодексу України, ухилилася від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , а саме постійне перебування в стані алкогольного сп`яніння, безлад у місці фактичного проживання дітей, антисанітарія, відсутність нормального харчування та відсутність спрямованих умов розвитку.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.11.2023 року у справі №686/28744/23, провадження №3/686/8988/23, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить1700 (одну тисячу сімсот) гривень за те, що вона неналежно віднеслась до виконання передбачених статтею 150 СК України обов`язків, щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 , а саме, не забезпечує належних умов життя, навчання та виховання. Порушення вчинене повторно протягом року.
Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.07.2025 року у справі №148/1671/25 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, та на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накладено на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.184 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн., за те, що вона ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання та забезпечення необхідних умов життя своєї дочки ОСОБА_6 2019 р.н., яка була виявлена 22.06.2025 р., близько 20:00 год. голодна і одягнена не по погоді. При цьому ОСОБА_3 розпивала алкогольні напої, що унеможливлювало належним чином виконувати обов`язки по вихованню дочки, чим порушила ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства». Також, ОСОБА_3 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання та забезпечення необхідних умов проживання своєї дочки ОСОБА_6 2019 р.н., які 23.06.2025 року були незадовільними, чим порушила ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.05.2017 року у справі №686/14041/26  ОСОБА_3 , яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї малолітньої дитини 05.05.2025 року за місцем свого проживання , повторно протягом року ухилялась від виконання передбачених законодавством (ч.ч.1, 2 ст.150 СК України) обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.
Даними висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради №569/01-31 від 13.10.2026 року підтверджується доцільність позбавлення батьківських прав  ОСОБА_3 стосовно неповнолітнього сина  ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.
Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.
Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідач не цікавиться життям, розвитком дитини, не виконує обов`язки по утриманню дитини, її матеріальному забезпеченню, не вчиняє будь-яких дій спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.
ОСОБА_3 не забезпечує здобуття сином обов`язкової повної загальної середньої освіти. Син ОСОБА_7 навчається у 8 класі Комунального закладу загальної середньої освіти "Гімназія №30 Хмельницької міської ради". Лише я цікавлюсь потребами сина у навчанні, забезпечую його всім необхідним, відвідую батьківські збори.
Відповідачка від цивільного шлюбу з іншим чоловіком має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно змінює місце проживання, доньку у неї відібрали в дитячий будинок в місті Вінниці через загрозу життю та здоров`ю дитини.
У зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки на ОСОБА_8 було складено адміністративний протокол за частиною 1 статті 184 КУпАП. Наказом Служби у справах дітей Тульчинської міської ради від 23.06.2025 року №01-06-66 малолітню ОСОБА_6 взято на облік як дитину, що перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження здійснення перешкод відповідачу у реалізації батьківських прав та обов`язків щодо дитини. 
Суд вважає достатньо вагомими аргументи у висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом це свідчить про наявність винної активної поведінки матері, що не спростовує її відповідальність у бездіяльності та пасивному ставленні до дитини та її життя.
Відповідач будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, суду не надано.
Зважаючи на зазначене, враховуючи, що відповідач маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, навмисно ухилилася від їх виконання у відношенні свого неповнолітнього сина, а також, що відповідач є особою працездатного віку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому слід позбавити   ОСОБА_3 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина  ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 липня 2026 року збільшиться прожитковий мінімум. Установити з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3209 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2817 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення.
Враховуючи наведене, а також вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, матеріальне становище позивачки, яка не працює, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню і слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви (24.03.2026) і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору в цій частині, та 1331,20 грн. на користь ОСОБА_2 за вимогу про позбавлення батьківських прав.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.19,150,164,165,166,180,181,182,193 СК України, ст.ст.2,4,12,13,76,81,141,247,258,259,263-265,280 ЦПК України, ст.51 Конституції України, ст.32 ЦК України, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів – задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати з ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.03.2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 08.07.2026 року.

Суддя Сергій Стефанишин