СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року м. Харків Справа № 922/2523/22 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.
за участі секретаря судового засідання Гаркуші О.Л.
за участю представників сторін:
кредитора, заявника апеляційної скарги (ГУ ДПС у Харківській області) - Лященко Т. І. (поза межами приміщення суду) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг з Наказу №604-о/вс від 07.12.2022 (самопредставництво)
арбітражного керуючого - Кошовський С.В. (поза межами приміщення суду) - свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 923 від 14.05.2013

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області (вх.№1433Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2026
у справі №922/2523/22 (суддя Міньковський С.В., повний текст ухвали суду складено та підписано 22.06.2026)

за заявою Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м.Харків
до Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", м.Харків
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області суду від 23.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Харківський підшипниковий завод", призначено розпорядника майна арбітражного керуючого Кошовського С.В., здійснено публікацію оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство на веб-сайті Судової влади України.
До господарського суду Харківської області надійшло клопотання розпорядника майна про зняття обтяжень з майна боржника, в якому арбітражний керуючий Кошовський С.В. просить суд: скасувати податкову заставу щодо майна: прес модель КА9536, 1983 р.в., заводський №117, інвентарний номер КИ553, зазначеного у переліку акту ГУ ДПС у Харківській області №7 від 05.04.2021 опису майна у податкову заставу.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.06.2026 у справі №922/2523/22 клопотання розпорядника майна про зняття обтяження, з урахуванням уточнень задоволено. Звільнено з податкової застави активи ПрАТ "Харківський підшипниковий завод", обтяжені податковою заставою, зареєстрованою за №27834694 від 04.06.2020 та № 28773332 від 19.04.2021. Зобов`язано ГУ ДПС у Харківській області вчинити дії, необхідні для припинення відповідних записів про податкову заставу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Головне управління ДПС у Харківській області, не погодилося з зазначеною ухвалою, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2026 у справі №922/2523/22.
В обґрунтування апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області посилається на передчасність звільнення майна боржника з податкової застави на стадії розпорядження майном. Скаржник зазначає, що відповідно до п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України звільнення майна з податкової застави здійснюється за наявності визначених законом підстав, тоді як станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали податковий борг боржником не погашено та безнадійним не визнано. На думку апелянта, системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства свідчить про те, що автоматичне скасування арештів та інших обмежень щодо розпорядження майном боржника передбачено ч.1 ст.59 цього Кодексу саме у ліквідаційній процедурі, тоді як на стадії розпорядження майном основною метою є збереження активів боржника та проведення аналізу його фінансового стану. ГУ ДПС вважає, що звільнення майна з податкової застави за відсутності погашення податкового боргу або заміни предмета застави відповідно до ст. 92 Податкового кодексу України позбавляє контролюючий орган способу забезпечення погашення податкового боргу, створює ризик відчуження найбільш ліквідних активів боржника поза межами конкурсної процедури та може негативно вплинути на задоволення вимог кредиторів.
Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2026 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Васильєв Є.О., суддя Россолов В.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.07.2026 витребувано матеріали справи №922/2523/22 з Господарського суду Харківської області та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги до надходження матеріалів справи.
13.07.2026 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2523/22.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2026 у справі №922/2523 залишено без руху.
Після усунення недоліків апеляційної скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області. Встановлено строки до 18.08.2026 для подання відзивів, заяв та клопотань учасниками справи, а також призначено справу №922/2523/22 до розгляду на 25.08.2026. Явку учасників справи визнано не обов`язковою.
12.08.2026 в межах визначеного ухвалою строку через систему ,,Електронний суд’’ від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8890), в якому розпорядник майна просить апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2026 у справі №922/2523/22 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2026 у справі №922/2523/22 залишити без змін як таку що прийнята у відповідності до норм чинного законодавства.
Аргументуючи свою позицію, розпорядник майна арбітражний керуючий Кошовський С.В. посилається на те, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, а норми Кодексу України з процедур банкрутства мають спеціальний характер щодо регулювання правовідносин у межах такої справи. Зазначає, що положення пп. 93.1.3 п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України прямо передбачають можливість звільнення майна боржника з податкової застави на підставі судового рішення у межах процедур банкрутства, тоді як ч. 6 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає можливість скасування арештів та інших обмежень щодо розпорядження майном боржника саме на стадії розпорядження майном. Також вказує, що боржник намагався врегулювати питання зняття податкової застави у позасудовому порядку, у тому числі шляхом заміни предмета застави, однак отримав відмову, а кошти, отримані від реалізації звільненого з податкової застави майна, планується спрямувати на виплату заробітної плати та відновлення платоспроможності боржника.
17.08.2026 в межах визначеного ухвалою строку через систему ,,Електронний суд’’ від Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" також надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9034), в якому Боржник просить апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2026 у справі №922/2523/22 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2026 у справі №922/2523/22 залишити без змін.
В свою чергу ПрАТ "Харківський підшипниковий завод" зазначає, що положення Податкового кодексу України не виключають можливості звільнення майна з податкової застави за рішенням суду у межах процедур банкрутства, а Кодекс України з процедур банкрутства передбачає можливість скасування обмежень щодо розпорядження майном боржника не лише у ліквідаційній процедурі, а й на стадії розпорядження майном. Боржник наголошує, що наявні податкові застави перешкоджають його господарській діяльності, оскільки унеможливлюють залучення додаткових коштів, необхідних для її здійснення. Також зазначає про вжиття заходів для позасудового врегулювання питання щодо зняття податкової застави, зокрема шляхом заміни її предмета, та про намір спрямувати кошти, отримані від реалізації відповідного майна, передусім на виплату заробітної плати і забезпечення подальшої господарської діяльності та відновлення платоспроможності.
Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2026, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Васильєва Є.О., сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В.
У судовому засіданні 25.08.2026 бере участь представниця заявника апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області — Лященко Т.І., яка просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду від 18.06.2026, а також арбітражний керуючий Кошовський С.В., який надав пояснення щодо обставин справи та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2026 залишити без змін.
Судова колегія зауважує, що в матеріалах справи наявні процесуальні документи сторін, в яких останні висловили свою правову позицію, а також інші документи, необхідні для прийняття обґрунтованого рішення зі спору.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч.1 ст.273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.
Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.
Ухвалою від 23.03.2023 господарський суд відкрив провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", здійснив оприлюднення оголошення про відкриття справи про банкрутство на веб-сайті Судової влади України (ВГСУ), призначив розпорядником майна арбітражного керуючого Кошовського С.В., зобов`язав розпорядника майна надати суду відомості про результат розгляду вимог кредиторів, встановив строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника та призначив дату проведення попереднього засідання суду.
28.05.2026 до Господарського суду Харківської області від розпорядника майна ПрАТ "Харківський підшипниковий завод" арбітражного керуючого Кошовського С.В. надійшло клопотання №106/295 про зняття обтяження, в якому останній просив скасувати податкову заставу щодо належного боржнику майна - преса моделі КА9536, 1983 р.в., заводський №117, інвентарний номер КИ553, зазначеного в акті ГУ ДПС у Харківській області №7 від 05.04.2021 опису майна у податкову заставу.
В обґрунтування клопотання розпорядник майна зазначив, що 16.04.2026 ПрАТ "Харківський підшипниковий завод" отримало від ФОП Приходько І.О. пропозицію щодо придбання вказаного обладнання за ціною 450.000,00 грн на умовах 100% передплати, тоді як відповідно до висновку про вартість майна його ринкова вартість станом на 30.04.2026 становить 430.000,00 грн. Також розпорядник майна посилався на те, що зазначене обладнання не використовується боржником у господарській діяльності, а його реалізація з огляду на скрутне фінансове становище підприємства надала б можливість здійснити першочергові розрахунки за соціально захищеними статтями витрат, зокрема щодо виплати заробітної плати. При цьому зазначено, що боржник попередньо звертався до ГУ ДПС у Харківській області із заявою про зняття податкової застави з указаного майна, однак листом №28143/6/20-40-13-11-18 від 22.05.2026 у задоволенні такого звернення було відмовлено.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.06.2026 клопотання розпорядника майна призначено до розгляду в судовому засіданні та запропоновано ГУ ДПС у Харківській області надати відзив на нього.
На виконання вимог суду ГУ ДПС у Харківській області подало до матеріалів справи копію звернення ПрАТ "Харківський підшипниковий завод" від 05.05.2026 №15/05/26-1 щодо зняття обтяження, копію відповіді ГУ ДПС у Харківській області від 22.05.2026 №28143/6/20-40-13-11-18, лист ГУ ДПС у Харківській області до ДПС України від 19.05.2026 №4193/8/20-40-13-11-14, відповідь ДПС України від 25.05.2026 №11771/7/99-00-13-01-01-07, а також копію висновку про вартість майна ПрАТ "Харківський підшипниковий завод".
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.06.2026 розгляд клопотання відкладено на 18.06.2026 та зобов`язано ГУ ДПС у Харківській області надати актуальні відомості щодо податкової застави, зареєстрованої за боржником.
17.06.2026 від ГУ ДПС у Харківській області надійшло клопотання №11905/5/20-40-13-04-05, в якому контролюючий орган повідомив, що на підставі акта опису майна №10 від 25.05.2020 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано податкову заставу за №27834694 від 04.06.2020, а на підставі акта опису майна №7 від 05.04.2021 - податкову заставу за №28773332 від 19.04.2021. ГУ ДПС у Харківській області також послалося на положення пп.93.1.3 ст.93 Податкового кодексу України та ч.10 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства щодо можливості звільнення активів боржника з податкової застави на підставі відповідної ухвали господарського суду та просило розглянути клопотання без участі представника контролюючого органу.
18.06.2026 розпорядником майна подано уточнене клопотання про зняття обтяження, в якому, посилаючись на обставини, викладені у первісному клопотанні, арбітражний керуючий просив скасувати податкові застави, внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за №28773332 та №27834694. До уточненого клопотання розпорядником майна додано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, лист-звернення ПрАТ "Харківський підшипниковий завод", а також акти опису майна у податкову заставу.
Господарський суд, задовольняючи клопотання розпорядника майна про зняття обтяження, мотивував своє рішення тим, що активи боржника перебувають у податковій заставі, наявність якої обмежує можливість розпорядження таким майном у межах процедури банкрутства та перешкоджає досягненню її цілей, зокрема можливій реалізації активів для задоволення вимог кредиторів. При цьому суд виходив з того, що звільнення майна з податкової застави не припиняє грошових вимог контролюючого органу до боржника та не позбавляє його статусу кредитора у справі про банкрутство.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
У даній справі предметом апеляційного перегляду є законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Харківської області від 18.06.2026 у справі №922/2523/22, якою задоволено клопотання розпорядника майна про зняття обтяження, звільнено з податкової застави активи ПрАТ "Харківський підшипниковий завод", обтяжені податковою заставою, зареєстрованою за №27834694 від 04.06.2020 та №28773332 від 19.04.2021, та зобов`язано ГУ ДПС у Харківській області вчинити дії, необхідні для припинення відповідних записів про податкову заставу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Перевіряючи оскаржувану ухвалу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів має з`ясувати, чи правильно суд першої інстанції застосував положення Податкового кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства, що регулюють підстави та порядок звільнення активів боржника з податкової застави, а також чи були наявні правові підстави для звільнення такого майна з податкової застави на стадії розпорядження майном боржника.
Колегія суддів виходить із того, що правове регулювання відносин неплатоспроможності та банкрутства здійснюється за спеціальними правилами, встановленими Кодексом України з процедур банкрутства.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. При цьому застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.
Наведене правове регулювання кореспондується з положеннями пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України, відповідно до якого цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства.
Згідно з частиною 1 статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.
Відповідно до ч.1 ст.44 КУзПБ під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).
Водночас законодавець безпосередньо передбачив можливість усунення обмежень щодо розпорядження майном боржника вже у межах процедури розпорядження майном.
Так, відповідно до ч.6 ст.44 КУзПБ господарський суд за заявою розпорядника майна скасовує арешти майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.
Окреме правове регулювання встановлено Кодексом України з процедур банкрутства щодо активів боржника, які перебувають саме у податковій заставі.
Відповідно до ч.10 ст.41 КУзПБ активи боржника, що перебувають у податковій заставі, можуть бути звільнені господарським судом з податкової застави, про що виноситься ухвала у судовому засіданні за участю контролюючого органу, уповноваженого відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень.
Правовий режим податкової застави визначений главою 9 Податкового кодексу України.
Згідно з п.88.1 ст.88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків визначених цим Кодексом обов`язків майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Пунктом 88.2 статті 88 ПК України встановлено, що право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
За змістом п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису, до якого включається ліквідне майно, що може бути використане як джерело погашення податкового боргу.
За змістом п.92.1 ст.92 ПК України платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом, а відчуження такого майна здійснюється з урахуванням встановлених цією нормою умов щодо необхідності отримання згоди контролюючого органу та передбачених законом випадків, коли така згода не вимагається.
Пунктом 92.2 статті 92 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відчуження, передачі в оренду або лізинг майна, яке перебуває у податковій заставі, платник податків за згодою контролюючого органу зобов`язаний замінити його іншим майном такої самої або більшої вартості.
Разом із тим стаття 93 Податкового кодексу України окремо визначає підстави припинення податкової застави. Так, відповідно до пункту 93.1 ст.93 Податкового кодексу України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня настання однієї з передбачених цим пунктом подій. Зокрема, підпунктом 93.1.1 вказаної статті передбачено звільнення майна з податкової застави у зв`язку з повним погашенням податкового боргу та/або відповідних розстрочених чи відстрочених грошових зобов`язань; підпунктом 93.1.2 - у зв`язку з визнанням податкового боргу безнадійним.
Водночас самостійною підставою звільнення майна з податкової застави підпункт 93.1.3 п.93.1 ст.93 ПК України визначає набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства.
Окремо підпунктом 93.1.6 п.93.1 ст.93 Податкового кодексу України передбачено звільнення майна з податкової застави у разі отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження такого майна відповідно до статті 92 цього Кодексу.
Відповідно до п.93.2 ст.93 Податкового кодексу України підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та виключення її з відповідних державних реєстрів є документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті.
Разом з цим Кодекс України з процедур банкрутства встановлює окремі правові наслідки переходу до ліквідаційної процедури.
Так, згідно з ч.1 ст.59 КУзПБ з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження його майном, а накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.
Таким чином, наведені положення законодавства передбачають окреме правове регулювання: загального режиму податкової застави та операцій із заставленим майном за Податковим кодексом України; можливості звільнення активів боржника з податкової застави за судовим рішенням у межах процедур банкрутства; скасування судом арештів та інших обмежень у процедурі розпорядження майном за умов, визначених частиною 6 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства; а також правових наслідків відкриття ліквідаційної процедури, встановлених статтею 59 цього Кодексу.
Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.06.2025 у справі №917/777/20(440/1449/20). У вказаній справі, провадження у якій також перебувало на стадії розпорядження майном боржника, Верховний Суд, аналізуючи правовий режим майна боржника, що перебуває у податковій заставі, зазначив, що активи боржника, які перебувають у податковій заставі, відповідно до ч.10 ст.41 КУзПБ можуть бути звільнені господарським судом з податкової застави, а наведене положення кореспондується з пп.93.1.3 п.93.1 ст.93 ПК України, згідно з яким майно платника податків звільняється з податкової застави з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства.
У цій же постанові Верховний Суд виходив з того, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення та задоволення вимог кредиторів до боржника здійснюється у порядку, передбаченому КУзПБ, та в межах провадження у справі про банкрутство, а встановлений Податковим кодексом України порядок погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, не може застосовуватися поза процедурами, визначеними КУзПБ.
З матеріалів справи вбачається, що на час звернення розпорядника майна із відповідним клопотанням у справі №922/2523/22 тривала процедура розпорядження майном ПрАТ "Харківський підшипниковий завод".
Підставою для звернення розпорядника майна до суду стала наявність податкового обтяження щодо майна боржника, яке останній мав намір реалізувати з метою залучення коштів для забезпечення поточної господарської діяльності та здійснення першочергових розрахунків. При цьому щодо преса КА9536, який не використовувався боржником у господарській діяльності, матеріали справи містили пропозицію щодо його придбання за 450.000,00 грн та висновок про ринкову вартість цього майна у розмірі 430.000,00 грн.
До звернення до суду боржником вживалися заходи щодо врегулювання питання звільнення майна з податкової застави у позасудовому порядку, однак ГУ ДПС у Харківській області у задоволенні відповідного звернення відмовило.
У подальшому, на виконання вимог господарського суду, контролюючим органом було повідомлено про наявність зареєстрованих за боржником податкових застав за №27834694 від 04.06.2020 та №28773332 від 19.04.2021, які виникли на підставі актів опису майна №10 від 25.05.2020 та №7 від 05.04.2021 відповідно. Після надання контролюючим органом зазначених відомостей 18.06.2026 розпорядник майна уточнив заявлені вимоги та просив скасувати податкові застави, внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за зазначеними реєстраційними номерами.
При цьому ані факт належності відповідного майна боржнику, ані факт існування зареєстрованих податкових застав сторонами не заперечувався та підтверджувався наявними у матеріалах справи актами опису майна і відомостями Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Колегія суддів враховує також, що, надаючи суду першої інстанції відомості щодо зареєстрованих податкових застав, ГУ ДПС у Харківській області саме посилалося на положення пп. 93.1.3 п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України та ч. 10 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, якими передбачено можливість звільнення активів боржника з податкової застави на підставі відповідного судового рішення у межах процедури банкрутства.
Отже, вирішуючи подане розпорядником майна клопотання, місцевий господарський суд виходив із встановленої законом можливості звільнення активів боржника з податкової застави за судовим рішенням у межах справи про банкрутство та врахував, що наявність відповідного обтяження обмежує розпорядження активами боржника в межах процедури розпорядження майном.
При цьому саме по собі звільнення активів боржника з податкової застави не припиняє податкового боргу та не припиняє грошових вимог контролюючого органу до боржника. Як правильно зазначив суд першої інстанції, наслідком такого звільнення є припинення обтяження майна, тоді як кредиторські вимоги ГУ ДПС у Харківській області до боржника зберігаються та підлягають задоволенню у порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства.
За таких обставин, враховуючи встановлені у справі фактичні обставини у сукупності з наведеним вище правовим регулюванням, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення клопотання розпорядника майна та звільнення активів ПрАТ "Харківський підшипниковий завод" з податкової застави, зареєстрованої за №27834694 від 04.06.2020 та №28773332 від 19.04.2021.
Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області про те, що звільнення майна боржника від обтяжень можливе виключно після переходу до ліквідаційної процедури.
Посилання скаржника на положення ст.59 КУзПБ не свідчить про відсутність у господарського суду відповідних повноважень на стадії розпорядження майном, оскільки зазначена норма встановлює правові наслідки відкриття ліквідаційної процедури, зокрема скасування арештів та інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута. Водночас ч.6 ст.44 КУзПБ прямо передбачено можливість скасування арештів майна боржника чи інших обмежень щодо розпорядження його майном у процедурі розпорядження майном за наявності визначених цією нормою умов, а ч.10 ст.41 цього Кодексу окремо передбачена можливість звільнення господарським судом активів боржника з податкової застави.
Не приймаються колегією суддів і доводи апелянта про відсутність підстав для звільнення майна з податкової застави у зв`язку з тим, що податковий борг боржником не погашено та безнадійним не визнано.
Як вже зазначалось п.93.1 ст.93 ПК України передбачає декілька самостійних підстав звільнення майна платника податків з податкової застави, серед яких окремо визначено набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства. Отже, погашення податкового боргу або визнання його безнадійним не є єдиними передбаченими законом підставами припинення податкової застави.
З цих же підстав відхиляються посилання ГУ ДПС у Харківській області на відсутність заміни предмета податкової застави відповідно до ст.92 ПК України. Заміна майна, що перебуває у податковій заставі, та звільнення такого майна з податкової застави на підставі судового рішення у межах справи про банкрутство є окремими передбаченими законом механізмами, а тому відсутність заміни предмета застави сама по собі не виключає можливості застосування положень пп. 93.1.3 п. 93.1 ст.93 Податкового кодексу України та ч.10 ст.41 КУзПБ.
Необґрунтованими є також твердження скаржника про те, що постановленням оскаржуваної ухвали суд першої інстанції фактично створив можливість виведення найбільш ліквідних активів боржника поза межами конкурсної процедури та поставив під загрозу задоволення вимог інших кредиторів.
Оскаржуваною ухвалою питання щодо порядку, умов та способу подальшого відчуження майна боржника не вирішувалося. Предметом розгляду було виключно питання про звільнення активів боржника з податкової застави, тоді як подальше розпорядження майном боржника має здійснюватися з дотриманням вимог та обмежень, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства. Тому наведені апелянтом припущення щодо можливого подальшого відчуження активів самі по собі не свідчать про незаконність оскаржуваної ухвали.
При цьому звільнення активів боржника з податкової застави не припиняє існування податкового боргу та не позбавляє ГУ ДПС у Харківській області статусу кредитора у справі про банкрутство, а отже доводи апелянта про втрату контролюючим органом можливості захисту майнових інтересів держави не спростовують висновків суду першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги наведених висновків не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або про наявність порушень норм процесуального права, які відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Харківської області від 18.06.2026 у справі №922/2523/22 постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування за доводами апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області відсутні.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені апелянтом у зв`язку з переглядом справи в апеляційній інстанції, відшкодуванню не підлягають згідно з приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 269, п.1 ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.06.2026 у справі №922/2523/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, порядок і строки оскарження до Верховного Суду встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повна постанова складена 31.08.2026.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя В.В. Россолов 

Суддя О.І. Склярук