ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 908/1946/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючий), Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради
на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.01.2026 та
постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2026
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"
до Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради
про стягнення грошових коштів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог та заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами
1.1. У провадженні Господарського суду Запорізької області перебувала справа № 908/1946/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (далі - ТОВ "Запоріжжяелектропостачання") до Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (далі - КП "Облводоканал", Підприємство, скаржник) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за червень 2022 року, а також 3% річних за період з 16.07.2022 до 01.08.2022.

1.2. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі № 908/1946/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Підприємства на користь ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" 2 635 660,20 грн заборгованості за спожиту електричну енергію у червні 2022 року, 5 389,43 грн 3 % річних та 39 615,88 грн. З урахуванням ухвали від 23.12.2022 про виправлення описки в рішенні суду, провадження в справі щодо стягнення суми 541 768,00 грн основного боргу закрито.

1.3. КП "Облводоканал" (заявник) 25.12.2025 до звернулося до суду з заявою про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі № 908/1946/24 за нововиявленими обставинами, в якій просило ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

1.4. Заява обґрунтована тим, що рішенням суду у цій справі задоволено вимоги про стягнення заборгованості за електричну енергію, яка нарахована по об`єктах споживання (електроустановках), що розташовані на тимчасово окупованій території Запорізької області (далі - ТОТ), зокрема: у Василівському, Пологівському, Бердянському та Мелітопольському районах, і на цих територіях із 2022 року підприємство фактично втратило контроль над виробничими підрозділами.

1.5. При цьому саме після ухвалення рішення суду у цій справі заявнику стало відомо про обставини, які об`єктивно існували на момент розгляду справи, однак не були і не могли бути йому відомі, зокрема: фактична відсутність у АТ "Запоріжжяобленерго" з липня 2022 року можливості здійснювати контроль за розподілом електричної енергії на тимчасово окупованих територіях, у т.ч. і відсутність доступу до приладів обліку, каналів передачі даних, а також будь-якої достовірної інформації щодо обсягів споживання електричної енергії.

1.6. Зокрема, наказом КП "Облводоканал" від 17.11.2025 № 341/1 створено комісію щодо проведення службового розслідування, зокрема, причин та правомірності виникнення кредиторської заборгованості зі сплати за електричну енергію за об`єктами підприємства, розташованими на ТОТ за період з березня 2022 року до березня 2023 року. Комісією встановлено та підтверджується актом службового розслідування від 09.12.2025 (далі - акт розслідування), зокрема такі обставини: 
- із травня 2022 року на електронну адресу головного енергетика КП "Облводоканал" від ПАТ "Запоріжжяобленерго" (правонаступником якого є АТ "Запоріжжяобленерго") почали надходити акти приймання-передачі товарної продукції (електричної енергії) за структурними підрозділами, розташованими на ТОТ, незважаючи на те, що з червня 2022 року показники лічильників електроенергії, які встановлені на електроустановках відповідних структурних підрозділів підприємства відповідача, не передавалися;
- зв`язок із енергетиками КП "Облводоканал", які працювали у структурних підрозділах на вказаних територіях, втрачений і не відомо чи подавалася електроенергія до структурних підрозділів, розташованих на ТОТ, починаючи з червня 2022 року; 
- Генеральний директор КП "Облводоканал" Басанський Сергій Володимирович (далі - Басанський С. В., керівник підприємства відповідача) був обізнаним про те, що в актах приймання-передачі товарної продукції (електричної енергії), складених ТОВ "Запоріжжяелектропостачання", зазначені обсяги електричної енергії з врахуванням електроустановок розташованих на ТОТ, які фактично на той час вже не були підконтрольні відповідачу, проте, керівник підприємства відповідача протиправно надавав вказівки підписувати ці акти без заперечень та зауважень із врахуванням відповідних електроустановок. За названим фактом відкрито кримінальне провадження № 22022080000002489 за заявою КП "Облводоканал";
- КП "Облводоканал" через Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Запорізької обласної державної адміністрації (далі - Департамент ЖКГБ) отримало лист від АТ "Запоріжжяобленерго" від 02.12.2025 № 35.1-35/2517, в якому останнє повідомляє, що є оператором системи розподілу (далі також - ОСР) на підставі отриманої ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електроенергії в межах території Запорізької області. Проте з липня 2022 року АТ "Запоріжжяобленерго" втратило контроль над діяльністю з розподілу електроенергії на ТОТ Мелітопольського, Бердянського, Пологівського та Василівського районах Запорізької області та позбавлене можливості контролювати обсяг електроенергії, який надходить у мережу АТ "Запоріжжяобленерго" і розподіляється на об`єкти споживачів відповідної території, а також не має можливості визначити стан мереж та утримання їх в належному стані внаслідок руйнування в ході бойових дій. 

1.7. За наведеного, КП "Облводоканал" вважає, що обставини стосовно відсутності у оператора системи розподілу технічної та фактичної можливості визначення обсягів електроспоживання, а також відсутність достовірних даних комерційного обліку та формування актів приймання-передачі товарної продукції (електричної енергії) без підтверджених показників лічильників, - безпосередньо спростовують фактичні дані, які покладені в основу судового рішення, а саме щодо обсягів спожитої електричної енергії, а також сам факт її споживання у заявлених позивачем розмірах.

1.8. На переконання заявника, зазначені обставини є істотними, оскільки їх урахування виключало б можливість визначення розміру заборгованості та, відповідно, могло призвести до ухвалення іншого рішення у справі. Водночас ці обставини існували на момент розгляду справи, але об`єктивно не могли бути відомі заявнику, оскільки відповідна інформація перебувала у володінні ОСР (АТ "Запоріжжяобленерго") та не розкривалася під час судового розгляду, натомість суду надавалися відомості протилежного змісту.

2. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень 
2.1. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.01.2026 (суддя Федько О. А.), залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2026 (колегія суддів: Соп`янко О. Ю., Мартинюк С. В., Фещенко Ю. В.), відмовлено у задоволенні заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі № 908/1946/24.

2.2. Суди мотивували свої висновки тим, що обставини, на які посилається заявник, не відповідають визначеним процесуальним законом ознакам нововиявлених обставин. Акт службового розслідування від 09.12.2025 є внутрішнім документом підприємства та містить вказівки лише для працівників підприємства, а тому не містить нововиявлених обставин, які могли б бути підставою для перегляду рішення суду. 

2.3. Сам факт реєстрації кримінального провадження відносно колишнього керівника підприємства не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, оскільки підставою може бути лише встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження факт, що набрав законної сили. 

2.4. Крім того, суди зазначили, що під час вирішення цієї справи по суті враховувалися норми Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 13.04.2022 № 148, яким врегульовано порядок визначення обсягів споживання електричної енергії на тимчасово окупованих територіях. Матеріали справи містять докази підтвердження постачання електричної енергії споживачу у період червня 2022 року, зокрема, акти, підписані сторонами, з урахуванням часткової оплати відповідачем боргу, однак матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до АТ "Запоріжжяобленерго" як ОСР з приводу правильності розрахунку величини середньодобового обсягу споживання електричної енергії у спірний період.

2.5. Водночас лист АТ "Запоріжжяобленерго" від 02.12.2025 за своєю суттю є новим доказом, на підставі якого відповідач наводить нові заперечення проти позову, а не нововиявленою обставиною. Крім того, за висновком суду, виявлення відповідних обставин після прийняття остаточного судового рішення є наслідком виключно суб`єктивних дій (бездіяльності) сторін, у тому числі відповідача, який не був позбавлений можливості з`ясувати такі обставини до вирішення судом спору.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. У касаційній скарзі КП "Облводоканал", із посиланням на порушення судами норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.01.2026 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2026 у справі № 908/1946/24, якими відмовлено в задоволенні його заяви про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 за нововиявленими обставинами, та ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову; стягнути з позивача на користь відповідача витрати по сплаті судового збору.

4. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4.1. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1.1. У поданій касаційній скарзі КП "Облводоканал", із посиланням на положення пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вказує, що не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції та вважає, що судами неправильно застосовані положення статті 320 ГПК України, без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду щодо ознак та істотності нововиявленої обставини, у т.ч. і щодо належного дослідження доказів.

4.1.2. За твердженням скаржника, суди у вирішенні його заяви дійшли помилкових висновків про те, що він вважає нововиявленою обставиною саме акт службового розслідування 09.12.2025, який є внутрішнім документом, та відомості про правопорушення, внесені до ЄРДР за № 22022080000002489. Водночас нововиявленою обставиною є саме факти, зазначені у листі АТ "Запоріжжяобленерго", а саме - втрата контролю за діяльністю з розподілу електроенергії з липня 2022 року на тимчасово окупованих територіях Запорізької області і, як наслідок, припинення цієї діяльності.

4.1.3. На переконання скаржника, обставини припинення розподілу електричної енергії з липня 2022 року на тимчасово окупованих територіях Запорізької області, які підтверджені листом АТ "Запоріжжяобленерго" від 02.12.2025 № 35/1-35/2517, мають усі три ознаки нововиявлених обставин, а саме: 1) такі обставини існували на час розгляду справи; 2) ці обставини не були відомі та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, оскільки відомості про виробничу діяльність АТ "Запоріжжяобленерго" не є загальновідомими та не перебувають у відкритому доступі; 3) врахування цих обставин судом першої інстанції мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке ухвалене судом, оскільки під час ухвалення рішення у цій справі суд також врахував пояснення АТ "Запоріжжяобленерго" щодо надання послуг за договором та надані ним розрахунки спожитої електроенергії по електроустановках відповідача, у т.ч. і тим, що розташовані на тимчасово окупованих територіях.

4.2. Доводи інших учасників справи

4.2.1. ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість, і просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

5. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
5.1. Під час розгляду справи судами встановлено такі фактичні обставини спору.
5.2. Між ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" (постачальник, позивач) та КП "Облводоканал" (споживач) 24.05.2022 укладений договір № 100 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом підписання КП "Облводоканал" заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 1 до договору).

5.3. На виконання умов договору між сторонами підписані акти прийняття-передавання товарної продукції за червень 2022 року на суму 168 009,18 грн та на суму 3 009 419,02 грн, всього на загальну суму 3 177 428,20 грн.

5.4. Позивачем виставлені відповідачу рахунки на оплату спожитої в червні 2022 року електричної енергії від 30.06.2022 на суму 168 009,18 грн та від 20.06.2022 на суму 3 009 419,02 грн. Кінцевий термін сплати за рахунками, визначений 07.07.2022. Означені рахунки отримані відповідачем.

5.5. У матеріалах справи наявні копії листа ПАТ "Запоріжжяобленерго" від 01.08.2022 вих. № 007-66/3735 та листа Філії Енергозбут АТ "Українська залізниця" від 29.07.2022 вих. ЕЕЦ-17/2513 щодо здійснення у червні 2022 року ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" постачання електричної енергії споживачу - КП "Облводоканал".

5.6. Відповідач сплатив позивачу вартість спожитої у червні 2022 року електричної енергії на загальну суму 541 768,00 грн (платіжні доручення від 27.07.2022 № 4190 на суму 80 434,26 грн, від 30.09.2022 № 5467 на суму 87 574,92 грн, від 30.09.2022 № 5468 на суму 340 443,91 грн, від 31.10.2022 № 5590 на суму 33 314,91 грн).

5.7. Також сторонами спору підписаний акт звіряння взаємних розрахунків за постачання електричної енергії постачальником згідно з договором № 100 "Облводоканал"ЗОР, відповідно до якого сальдо станом на 01.08.2022 на користь позивача складає 8 526 853,13 грн.

5.8. Позивачем, згідно з позовною заявою заявлено до стягнення 3 096 993,94 грн основного боргу та 5 389,43 грн 3 % річних та 338 666,87 грн інфляційних втрат. 

5.9. Вказані вимоги судом задоволено частково. Суд виснував, що з урахуванням часткової оплати відповідачем суми 541 768,00 грн, сума основного боргу за спожиту електричну енергію становить 2 635 660,20 грн, яка визнана відповідачем.

5.10. У грудні 2025 року позивач звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі № 908/1946/24 за нововиявленими обставинами, в якій просив ухвалити нове рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

6. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
6.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

6.3. Склад судової колегії змінювався, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи, який наявний у матеріалах справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
7. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

7.1. Предметом касаційного оскарження у цій справі є ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви Підприємства про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

7.2. Верховний Суд зазначає, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

7.3. Верховний Суд на підставі встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, здійснює перевірку застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, крім випадків, обумовлених частиною четвертою статті 300 ГПК України.

7.4. У вирішенні доводів касаційної скарги щодо правильності застосування судами пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України, Верховний Суд виходить з такого.

7.5. Відповідно до положень частин першої, другої та п`ятої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

7.6. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

7.7. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

7.8. У вирішенні доводів касаційної скарги Верховний Суд у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вважає за необхідне застосувати правові висновки Верховного Суду і Великої Палати Верховного Суду, зокрема такого змісту: 
"… Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення" (див. пункти 7.4., 7.5. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.01.2026 у справі № 361/161/13-ц).

7.9. Звертаючися із заявою КП "Облводоканал" підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначило, зокрема, пункт 1 частини другої статті 320 ГПК України, тобто істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

7.10. У застосуванні приписів пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України Верховний Суд сформулював чіткі та послідовні правові позиції (аналогічної за змістом норми - пункту 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України) і які Суд у вирішенні питання правильності застосування цієї норми враховує, у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та зазначає:
- нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі від 22.01.2019 у справі № 127/10129/17);
- нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 752/4995/17);
- нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження й ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам судового процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 9901/230/20);
- при цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а);
- нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

7.11. Верховний Суд також неодноразово наголошував, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

7.12. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

7.13. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній чи касаційній скарзі, або, які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.

7.14. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

7.15. Судова система ґрунтується, зокрема, на принципі правової визначеності, реалізація якого має на меті забезпечення стабільності правового регулювання наявних правовідносин, щоб кожен з їх учасників міг бути впевненим у незмінності свого правового статусу, набутих прав та обов`язків. З огляду на це зміна правової позиції суду в інших подібних справах, так само як і встановлення під час розгляду справ, у яких беруть участь інші сторони, певних конкретних обставин, що стосуються саме цих сторін, не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в розумінні статті 320 ГПК України.

7.16. Верховний Суд зауважує, що такі концептуальні підходи щодо процедури поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

7.17. Згідно з практикою ЄСПЛ процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя як така, не суперечить положенням Конвенції за умови відсутності зловживання (рішення ЄСПЛ від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" № 2). Однак, при цьому ЄСПЛ наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним з аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення ЄСПЛ від 28.10.1999 у справі "Брумареску проти Румунії"). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 24.06.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.06.2011 у справі "Желтяков проти України").

7.18. У рішенні від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" ЄСПЛ наголосив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення).

7.19. Верховний Суд враховує та зазначає, що в межах розгляду цієї справи питання діяльності АТ "Запоріжжяобленерго" з розподілу електроенергії з липня 2022 року на ТОТ Запорізької області, виходячи із меж та підстав позову (заборгованість за червень 2022 року), не розглядалося. Суд надавав оцінку наявним у матеріалах справи доказам та поясненням сторін. Оцінка цим доказам надана судом першої інстанції під час розгляду справи по суті, виходячи з того, що відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При цьому, матеріали справи не містять доказів щодо вирішення спору чи існування між сторонами спору суперечки щодо обсягів споживання електричної енергії у спірному періоді, у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, як і доказів того, що між сторонами спору складалися акти коригування щодо обсягів спожитої у спірному періоді електричної енергії.

7.20. Водночас доводи КП "Облводоканал" щодо нездійснення АТ "Запоріжжяобленерго" діяльності з розподілу електроенергії на ТОТ Запорізької області, про які відповідач дізнався з його листа від 02.12.2025 № 35/1-35/2517 не являється нововиявленою обставиною, а є фактично новим доказом на підставі якого відповідач наводить нові заперечення проти позовних вимог та який, у свою чергу не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки не узгоджується з вимогами частини четвертої статті 320 ГПК України.

7.21. Верховний Суд зазначає, що згідно з положеннями частини четвертої статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

7.22. У своїх постановах Верховний Суд стало та послідовно сформулював правові висновки, що не є нововиявленими обставинами, зокрема: не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову.

7.23. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 9901/819/18).

7.24. У постанові від 09.06.2022 у справі № 9901/230/20 Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

7.24.1. За наведеного колегія суддів Верховного Суду зазначає, що в межах розгляду цієї справи питання діяльності АТ "Запоріжжяобленерго" з розподілу електроенергії з липня 2022 року на ТОТ Запорізької області розглядалося судами та відповідним обставинам суди надавали оцінку з урахуванням доказів та пояснень сторін, наявних у матеріалах справи. Тобто, доводи КП "Облводоканал" щодо нездійснення третьою особою діяльності з розподілу електроенергії на ТОТ Запорізької області, про які відповідач дізнався з листа АТ "Запоріжжяобленерго" від 02.12.2025 не являється нововиявленою обставиною, а є новим доказом, який не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. При цьому Суд також враховує, що обставина на яку посилається скаржник виникла в липні 2022 року, а спір у справ стосується заборгованості за червень 2022 року.

7.25. Оскільки заявник не надав доказів наявності нововиявлених обставин, що дають підстави для перегляду рішення суду у цій справі за нововиявленими обставинами, а наведені ним обставини не є такими, що відповідають пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України, суди попередніх інстанцій дійшли заснованого на правильному тлумаченні цієї норми права висновку і відмовили у задоволенні заяви КП "Облводоканал" про перегляд рішення суду у справі № 908/1946/24 за нововиявленими обставинами.

7.26. Верховний Суд наголошує, що доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правильності застосування норм процесуального права. Такі доводи зводяться лише до неправильного тлумачення вимог закону.

7.27. Верховний Суд також відхиляє як такі, що не мають істотного значення для правильного вирішення спору, припущення скаржника про неврахування судами висновку щодо застосування норми статті 320 ГПК України, викладеного у постановах Верховного Суду від 23.06.2023 у справі № 918/887/21, від 24.04.2023 у справі № 910/4216/20, від 16.03.2026 у справі № 910/9262/23, від 10.05.2023 у справі № 910/21095/20, від 03.04.2018 у справі № 910/6052/16, від 07.08.2018 у справі № 915/1708/14, від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14, від 25.08.2020 у справі № 910/6052/16, від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19, від 15.09.2023 у справі № 904/1875/19, від 17.09.2019 у справі № 910/17258/17, від 19.12.2024 у справі № 907/310/22, від 22.09.2022 у справі № 910/16684/19 та від 02.04.2025 у справі № 904/2118/18, оскільки доводи касаційної скарги в цій частині зводяться до цитування загальних висновків Верховного Суду у застосуванні цієї норми, однак не спростовують наведеного вище. Посилаючися на висновки у означених справах скаржник фактично виокремлює їх із контексту вказаних судових рішень, не враховуючи правових висновків, викладених в цілому у означених постановах.

7.28. З огляду на викладене вище, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви КП "Облводоканал" про перегляд рішення суду у справі № 908/1946/24 за нововиявленими обставинами, ухвалені відповідно до вимог процесуального права і підстави для їх зміни або скасування відсутні.

7.29. Аргументи ТОВ "Запоріжжяелектропостачання", викладені у відзиві на касаційну скаргу, беруться до уваги Судом у тій частині, яка узгоджується з викладеними у цій постанові міркуваннями.

7.30. Верховний Суд, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
8.1. Згідно із частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

8.2. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

8.3. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.4. Оскільки наведена скаржником підстава касаційного оскарження не підтвердилася під час касаційного провадження, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення у справі - залишенню в силі.

9. Судові витрати
9.1. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції в порядку статті 129 ГПК України, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.01.2026 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2026 у справі № 908/1946/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя І. Бенедисюк
Суддя І. Булгакова

Суддя  Т. Малашенкова