Справа №203/2233/26 
Провадження №2/0203/1768/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Гапоновій К.В.,
з участю:
-позивача ОСОБА_1 ;
-представниці відповідачки ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості неякісного товару, відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

1. 6 березня 2026 року позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості неякісного товару, відшкодування моральної шкоди. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.01.2026 позивач у магазині відповідачки придбав зарядну станцію «BLUETTI Portable Power Station Premium 100V2» вартістю 44 999,00 грн. 09.02.2026 зарядна станція вийшла з ладу, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідачки із заявою про проведення гарантійного ремонту. 05.03.2026 позивач звернувся до відповідачки з вимогою повернути йому грошові кошти або обміняти придбаний товар на аналогічний, у робочому стані. Відповідачка відмовилася від задоволення поданої заяви, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення сплачених за придбаний товар коштів у сумі 44 999,00 грн, відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн (а.с.а.с. 1, 10, 13, 14).
2. 3 травня 2026 року відповідачка подала до суду відзив на позов, у якому зазначила, що під час приймання товару на гарантійний ремонт сторони узгодили його строки – від 14 до 60 днів. У зазначений строк недоліки товару було усунено, про що позивач був повідомлений (а.с.а.с. 32 – 37).

3. Позивач у судовому засіданні заявлений позов підтримав у повному обсязі, пояснивши, що 22.01.2026 він у магазині відповідачки придбав зарядну станцію «BLUETTI Portable Power Station Premium 100V2» вартістю 44 999,00 грн. 09.02.2026 зарядна станція вийшла з ладу, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідачки із заявою про проведення гарантійного ремонту. 05.03.2026 через тривале проведення ремонту позивач звернувся до відповідачки з вимогою повернути йому грошові кошти або обміняти придбаний товар на аналогічний, у робочому стані. Відповідачка відмовилася від задоволення поданої заяви.
4. Представниця відповідачки у суді заперечувала проти позову, пояснивши, що під час приймання товару на гарантійний ремонт сторони узгодили його строки – від 14 до 60 днів. У зазначений строк недоліки товару було усунено, про що позивач був повідомлений. Дотепер відремонтований товар зберігається у магазині і очікує на передачу позивачеві.

5. Заслухавши пояснення позивача, представниці відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

6. Судом встановлено, що 22.01.2026 позивач у магазині відповідачки (м. Дніпро, вул. Пастера, 6) придбав зарядну станцію «BLUETTI Portable Power Station Premium 100V2» вартістю 44 999,00 грн (а.с. 3).
7. 9 лютого 2026 року зарядна станція вийшла з ладу, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідачки із заявою про проведення гарантійного ремонту.
8. 10 лютого 2026 року між сторонами було складено та підписано акт прийому згідно із Сертифікатом розширеного сервісу №BN89832, за яким термін сервісного обслуговування складається з діагностики протягом 14 днів, у ході якої визначається гарантійність товару і самого обслуговування. У разі відсутності необхідних запчастин термін безкоштовного усунення недоліків обчислюється з моменту їх надходження на склад сервісного центру, але не може перевищувати 60 діб з дати прийняття виробу на ремонт (а.с. 4).
9. 5 березня 2026 року позивач звернувся до відповідачки з вимогою повернути йому грошові кошти або обміняти придбаний товар на аналогічний, у робочому стані (а.с. 5).
10. 18 березня 2026 року придбаний позивачем товар було відремонтовано, про що свідчить відповідний акт виконаних робіт (а.с. 44).
11. Позивач неодноразово повідомлений про відновлення придбаного товару, проте своє право на його отримання у відповідачки дотепер не реалізував.

12.  Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
13. Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
14. За правилами, встановленими пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
15. Частиною 1 статті 626 ЦК визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
16. За приписами статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (стаття 627 ЦК).
17. Відповідно до статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
18. Згідно зі статтею 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
19. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина 1 статті 659 ЦК).
20. За правилами, встановленими частинами 1, 2 статті 675 ЦК, товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).
21. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, у силу статті 664 ЦК, у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.
22. Статтею 678 ЦК визначено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, вимагати заміни товару.
23. Права покупця у разі продажу йому товару неналежної якості визначено статтею 708 ЦК.
24. Закон України від 10.06.2023 №3153-ІХ «Про захист прав споживачів» (далі – Закон №3153-ІХ) регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
25. За приписами частини 2 статті 5 Закону №3153-ІХ продавець (виробник) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості.
26. Відповідно до частин 1, 2 статті 7 Закону №3153-ІХ у разі виявлення протягом гарантійного строку недоліку придбаного товару споживач має право вимагати від суб`єкта господарювання: проведення гарантійного ремонту товару, здійснення гарантійної заміни товару на такий самий або аналогічний товар.
27. Гарантійний ремонт або гарантійна заміна товару здійснюється: безоплатно для споживача, у строк, що не перевищує 14 днів з дня звернення споживача, або в інший строк за спільною домовленістю споживача та суб`єкта господарювання, без будь-яких суттєвих незручностей для споживача з урахуванням природи товару та цілей, для яких споживач його придбав.
28. Судом встановлено, що недолік придбаного позивачем товару було усунено відповідачкою у строк, визначений сторонами в акті прийому згідно із Сертифікатом розширеного сервісу від 10.02.2026 №BN89832, що цілком узгоджується з приписами частин 1, 2 статті 7 Закону №3153-ІХ.
29. Такий висновок виключає можливість задоволення заявленого позову у частині повернення позивачеві сплачених за товар коштів.

30. Розв`язуючи позов у частині відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд виходить з такого.
31. Згідно з частиною 2 статті 42 Закону №3153-ІХ при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) та/або майнової шкоди.
32. За правилами, встановленими статтею 23 ЦК, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
33. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
34. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
35. Частиною 1 статті 1167 ЦК визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала цю шкоду, при наявності її вини.
36. Ураховуючи положення приведених норм, надані позивачем докази в їх сукупності, суд вбачає наявність безпосереднього причинного зв`язку між самим фактом продажу позивачеві товару неналежної якості та його наслідками у вигляді душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з таким продажем.
37. Стала практика Європейського суду з прав людини, рішення якого є невід`ємною частиною національного законодавства (джерелом права), свідчить про те, що інститут відшкодування немайнової шкоди зазнає трансформації, у якій йому стала властива певна презумпція.
38. Саме по собі визнання факту порушення права не є і не може слугувати достатньою сатисфакцією, оскільки в результаті такого порушення особа зазнає певної моральної шкоди («Ромашов проти України» від 27.07.2004).
39. Відтак, зважаючи на встановлення судом порушення права позивача на товар належної якості, суд, з огляду на викладене вище, доходить висновку про безумовну доведеність факту заподіяння йому моральної шкоди.
40. Беручи до уваги положення приведених норм та співвідношуючи їх із встановленими фактами, ураховуючи ступінь, тривалість та глибину моральних страждань, суд вважає, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково – у сумі 1 200,00 грн.
41. Суд при цьому виходить з того, що, незважаючи на порушення права позивача на товар належної якості, відповідачка у повному обсязі виконала гарантійні зобов`язання і у встановлені договором строки відремонтувала приданий товар, прийняти який позивач дотепер свідомо відмовляється. 

42. Керуючись статтями 5, 7, 10 – 13, 19, 23, 76 – 81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263 – 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП – НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) про стягнення компенсації вартості неякісного товару, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію заподіяної моральної шкоди в сумі 1 200,00 гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складене 6 липня 2026 року.

Суддя М.О. Католікян