ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року	справа № 380/4915/26	
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за участю в справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – фізичної особи ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ЄДРПОУ: 13814885) звернулося з позовною заявою до Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місцезнаходження: пл. Шашкевича, 1, м. Львів, 79000; код ЄДРПОУ: 45813957), за участю в справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – фізичної особи ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), в якій просить суд:
- визнати безпідставною та скасувати постанову старшого державного виконавця від 09.03.2026 ВП №79305954 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на безпідставність прийняття державним виконавцем постанови від 09.03.2026 ВП №79305954 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 у справі №380/10254/25.
Позивач зазначає, що зазначене судове рішення виконане ГУПФ України у Львівській області, про що державного виконавця повідомлено 18.11.2025 листом №1300-5310-5/155361.
З огляду на це, позивач стверджує про відсутність підстав для накладення штрафу за невиконання виконавчого листа, а тому вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Відтак, просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді від 24.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що на виконанні у державного виконавця перебуває виконавче провадження № 79305954, з виконання виконавчого листа №380/10254/25, виданого 06.10.2025 Львівським окружним адміністративний судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з 01.03.2025 провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
Повідомляє, що 09.02.2026 на адресу відділу надійшла заява стягувача від 09.02.2026, якою повідомлено про невиконання рішення суду боржником, зокрема у грудні 2025 року та в січні 2026 року на розрахунковий рахунок стягувача, відкритий в АКБ «ПРИВАТБАНК» та призначений для пенсійних виплат, прийшло зарахування пенсії у розмірі лише 38053 грн. 64 коп. Разом з тим, згідно даних пенсійної справи, взятих грудні 2025 року виплачено пенсію у розмірі 39853 з офіційного вебпорталу Пенсійного фонду України (без обмеження максимальним розміром).
Враховуючи вищенаведене, вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у задоволенні позову.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – фізичної особи ОСОБА_1 , до суду надійшли письмові пояснення, у яких зазначає, що станом на лютий-березень 2026 року позивач самостійно визначив розмір його пенсії у сумі 31159,09 грн. Проте фактично на його розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з лютого 2026 року виплачується лише 30619,09 грн. Окрім цього, після 19.09.2025 року - дати набрання законної сили рішення суду у справі №380/10254/25, починаючи з жовтня 2025 року ГУПФУ жодного місяця не здійснило виплату пенсії у нарахованій сумі без обмеження її максимальним розміром, як визначено рішенням суду.
Звертає увагу, що додана до пояснень банківська виписка свідчить, що суми зарахувань за період з жовтня 2025 р. по березень 2026 р. є меншими за встановлені розрахунком ГУПФУ, що доводить факт триваючого невиконання судового рішення.
Відтак, просить відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ).
З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та КП «ДСС» судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 у справі № 380/646/25 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 у справі №380/10254/25 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування обмеження максимальним розміром при виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2025. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області з 01.03.2025 провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2025 у справі №380/10254/25 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 у справі №380/10254/25 – без змін.
06 жовтня 2025 року Львівським окружним адміністративним судом видано два виконавчі листи №380/10254/25.
10.10.2025 державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №79305954, з примусового виконання виконавчого листа №380/10254/25, виданого 06.10.2025 Львівським окружним адміністративний судом.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області повідомлено відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 20.10.2025 за №1300-5310-5/138226 про те, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення по справі №380/10254/25 буде здійснено після введення в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування відповідно до пункту 2 Порядку.
Після здійснення модернізації підсистем Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України 05.11.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025, без обмеження її максимальним розміром. 
Зокрема, з 01.03.2025 пенсію ОСОБА_1 обраховано в розмірі 39853,64 грн. Сума доплати за період з 01.03.2025 по 30.11.2025 нарахована в розмірі 16200 грн. З них 4320 грн (поточна заборгованість) виплачено ОСОБА_1 в листопаді 2025 року та 1000 грн (поточна заборгованість) виплачено в лютому 2026 року, 982,00 грн (поточна заборгованість) виплачено у березні 2026 року. Залишок невиплаченої заборгованості становить 11880 грн (відкладена заборгованість).
Починаючи з грудня 2025 року розмір пенсії ОСОБА_1 до виплати визначений у сумі 39853,64 грн та не обмежений максимальним розміром.
Наведені висновки суду підтверджується протоколом від 05.11.2025 за пенсійною справою №1315025945 – Служба судової охорони, розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №1315025945 та виписками по банківському рахунку, наданими ОСОБА_1 .
Окрім цього, з наданих банківських виписок судом також встановлено, що попри нарахування позивачем починаючи з грудня 2025 року суми пенсії ОСОБА_1 у розмірі 39853,64 грн, у грудні 2025 року та січні 2026 року така була виплачена у попередньому розмірі - 38 053,64 грн, проте у лютому 2026 року та березні 2026 року було доплачено 1000 грн та 982,00 грн поточної заборгованості.
Також, згідно з перерахунком пенсії ОСОБА_1 , проведеним на виконання вимог Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік», починаючи з січня 2026 року розмір пенсії останнього з надбавками становить 39994,04 грн, з урахуванням максимального розміру – 398853,64 грн, з урахуванням застосованого відповідачем коефіцієнта згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» від 30 грудня 2025 року № 1778 (далі – Постанова №1778) до виплати призначена сума в розмірі 31159,09 грн.
09.03.2026 державним виконавцем винесено постанову №79305954 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у розмірі 5100 грн.
В обґрунтування прийнятої постанови відповідачем зазначено, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 у справі №380/10254/25 станом на 09.03.2026 залишається не виконаним. 09.02.2026 на адресу відділу надійшла заява стягувача від 09.02.2026, якою повідомлено про невиконання рішення суду боржником, зокрема у грудні 2025 року та в січні 2026 року на розрахунковий рахунок стягувача, відкритий в АКБ «ПРИВАТБАНК» та призначений для пенсійних виплат, прийшло зарахування пенсії у розмірі лише 38053,64 грн. Разом з тим, згідно даних пенсійної справи, взятих з офіційного вебпорталу Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 у грудні 2025 року виплачено пенсію у розмірі 39853,00 грн (без обмеження максимальним розміром).
Не погодившись з такою постановою ГУ ПФУ у Львівській області оскаржило її до суду.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Як передбачено ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VІІІ) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (далі Закон №1404).
Згідно з ч. 1-2 ст. 15 Закону №1404-VІІІ, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з п.16 ч.3 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.63 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч.1 ст.75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З аналізу вищезазначених норм випливає, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Як вже зазначалось вище, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 у справі №380/10254/25 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування обмеження максимальним розміром при виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2025. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області з 01.03.2025 провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
Так в ході розгляду справи №380/10254/25 судом встановлено, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 становить 39553,64 грн, однак протиправно обмежується максимальним.
Суд враховує, що на час набрання рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 у справі №380/10254/25 законної сили, Кабінетом Міністрів України 14.07.2025 прийнято постанову №821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень» (далі – Порядок №821).
Відповідно пункту 2 Порядку №821 установлено, що видатки на виплату перерахованих пенсій за рішеннями суду, які набрали законної сили після набрання чинності цією постановою, здійснюються після введення в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування.
Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 821 виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.
Видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.
Згідно пункту 7 Порядку № 821 для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.
Пунктом 8 Порядку № 821 встановлено, що невиплачені протягом поточного бюджетного періоду суми нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час і перерахованих пенсій за рішенням суду виплачуються в наступному бюджетному періоді в межах встановлених бюджетних асигнувань у порядку, передбаченому пунктами 5-7 цього Порядку.
Так, судом вище встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 20.10.2025 за №1300-5310-5/138226 повідомлялося відповідача про те, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення по справі №380/10254/25 буде здійснено після введення в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування відповідно до пункту 2 Порядку № 821.
Водночас, після здійснення модернізації підсистем Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України 05.11.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025, без обмеження її максимальним розміром, про що листом від 18.11.2025 за №1300-5310-5/155361 також повідомлено відповідача, з наданням підтверджуючих документів.
Окрім цього листом від 18.11.2025 за №1300-5310-5/155361 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило відповідача, що виплата коштів,, на виконання судового рішення буде проводитися відповідно до вимог Порядку №821.
Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що з 01.03.2025 пенсію ОСОБА_1 обраховано в розмірі 39853,64 грн. 
Сума доплати за період з 01.03.2025 по 30.11.2025 нарахована в розмірі 16200 грн. З них 4320 грн (поточна заборгованість) виплачено ОСОБА_1 в листопаді 2025 року та 1000 грн (поточна заборгованість) виплачено в лютому 2026 року, 982,00 грн (поточна заборгованість) виплачено у березні 2026 року. Залишок невиплаченої заборгованості становить 11880 грн (відкладена заборгованість).
Починаючи з грудня 2025 року розмір пенсії ОСОБА_1 до виплати визначений у сумі 39853,64 грн та не обмежений максимальним розміром.
Наведені висновки суду підтверджується протоколом від 05.11.2025 за пенсійною справою №1315025945 – Служба судової охорони, розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №1315025945 та виписками по банківському рахунку, наданими ОСОБА_1 .
Що ж до доводів відповідача та третьої особи про те, що попри нарахування позивачем починаючи з грудня 2025 року суми пенсії ОСОБА_1 у розмірі 39853,64 грн, у грудні 2025 року та січні 2026 року така була виплачена у попередньому розмірі - 38053,64 грн, суд звертає увагу, що згідно абзацу 3 пункту 2 Порядку № 821 перераховані пенсії за рішенням суду - сума пенсії, визначена як різниця між розміром перерахованої на виконання судового рішення суми виплати та визначеним органом Пенсійного фонду України розміром, з урахуванням положень нормативно-правових актів.
Як вже йшлося вище, відповідно до пункту 6 Порядку № 821 видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата
Враховуючи викладене, у щомісячну виплатну відомість включається розмір пенсії, обчислений з урахуванням положень нормативно-правових актів та раніше виконаних судових рішень, що набрали законної сили до 17 липня 2025 року (38053,64 грн у випадку позивача), тобто без урахування поточного рішення суду (що набрало чинності після 17 липня 2025 року).
При цьому, виплата пенсії, перерахованої за судовим рішенням, проводиться додатково, виключно в межах виділених бюджетних асигнувань, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на зазначені цілі.
За таким принципом стягувачу в листопаді 2025 року, лютому 2026 року та березні 2026 року було доплачено 4320 грн, 1000 грн та 982 грн відповідно поточної заборгованості пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням, що підтверджується виписками по банківському рахунку, наданими ОСОБА_1 .
Водночас, як йдеться у пункті 8 Порядку № 821, невиплачені протягом поточного бюджетного періоду суми нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час і перерахованих пенсій за рішенням суду виплачуються в наступному бюджетному періоді в межах встановлених бюджетних асигнувань у порядку, передбаченому пунктами 5-7 цього Порядку.
Разом з тим, суд вважає помилковими твердження третьої особи про те, що Порядок №821 регулює лише черговість виплат заборгованості, а не звільняє від обов`язку виплачувати поточну пенсію у повному обсязі, адже такий регулював як правила виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за минулий час, так і вже перерахованих пенсій за рішенням суду.
Таким чином, суд зауважує, що виплата перерахованої пенсії позивачу проводилася з врахуванням положень Постанови №821, що в свою чергу не було взято до уваги відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.
Так, суд враховує, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2026 року у справі №320/51895/25 визнано протиправною та нечинною Постанову №821.
Водночас, така постанова була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, а дії відповідача щодо її застосування при виплаті перерахованої пенсії на виконання судового рішення, про які йдеться у тексті позовної заяви, ОСОБА_1 не оскаржувалися та відповідно не були предметом розгляду у справі №380/10254/25.
Необхідно зауважити, що після здійснення перерахунку пенсії стягувача без обмеження максимальним розміром, виникає окрема дія, яка полягає у виплаті вже нарахованої пенсії із застосуванням Порядку №821, що є іншим об`єктом спірних відносин, який має розглядатися в самостійному позові.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 30.04.2026 у справі № 340/7985/25.
Отже, оскільки такі дії становлять окремий предмет для дослідження, в межах виконавчого провадження №79305954 боржник не може нести юридичну відповідальність за їхнє вчинення.
З приводу наведеного, суд також відхиляє аргументи ОСОБА_1 про те, що з лютого 2026 року йому виплачується лише 30 619,09 грн пенсії.
Так, як встановлено судом вище, з 01.02.2026, на підставі Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило новий перерахунок пенсії ОСОБА_1 та обчислило її розмір в сумі 39994,04 грн, з урахуванням максимального розміру – 398853,64 грн, а з урахуванням застосованого відповідачем коефіцієнта згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» від 30 грудня 2025 року № 1778 (далі – Постанова №1778) до виплати призначена сума в розмірі 31159,09 грн.
Тобто, після січня 2026 року змінилося правове регулювання спірних правовідносин, зокрема у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про державний бюджет на 2026 рік» та Постановою №1778.
Водночас, право ОСОБА_1 на отримання пенсії починаючи з 01.01.2026 без обмеження максимальним розміром та без застосування обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Постановою №1778 також не було і не могло бути предметом розгляду у справі №380/10254/25, адже відповідні правовідносини виникли вже після набрання рішенням у ній законної сили.
Більше того, з відомостей ЄДРСР та комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом також встановлено, що ОСОБА_1 скористався правом на окреме оскарження відповідних дій та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року у справі №380/2628/26 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування з 01.01.2026 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2026 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат. Вказане судове рішення набрало законної сили 15.06.2026.
Таким чином, матеріали справи містять відомості та належні докази щодо вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області належних дій щодо виконання рішення суду в межах справи №380/10254/25 станом на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу.
Суд також враховує позицію Верховного суду, викладену у постанові від 07.11.2019 у справі №420/70/19, згідно з якою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Водночас, позивач надавав відповідачу обґрунтовані відповіді щодо виконання рішення суду.
Відповідно до ст. 8 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Частинами 1, 2 ст. 23, ст. 116 Бюджетного кодексу України визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", яка набрала чинності з 01.04.2021, впроваджено централізоване фінансування виплати пенсій.
Суд зауважує, що у спірному випадку причиною часткового невиконання вищевказаного рішення Львівського окружного адміністративного суду слугували обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення.
Враховуючи те, що рішення суду позивач не виконав лише в тій частині, що стосується виплати доплати, однак таке невиконання відбулося з незалежних від позивача причин, суд доходить висновку про те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області необхідно задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 09.03.2026 ВП №79305954 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Братичак Уляна Володимирівна