Справа № 481/620/24 
Провадж.№ 2/481/98/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2026 року м. Новий Буг
Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі судді – Васильченко-Дриги Н.О.,
за участю секретаря судового засідання – Войцеховської О.А.,
представниці позивача – Михайленко Н.М. (по відеоконференції),
відповідача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:
09.04.2024 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позов обґрунтований тим, що постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2024 року у справі №504/5450/23 відповідача ОСОБА_5 визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке було вчинено за наступних обставин.
09.12.2023 о 19 год. 20хв., керуючи автомобілем Камаз-53215, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8352, на 39 км автодороги М-14 в Одеському районі Одеської області під час руху заднім ходом, водій ОСОБА_5 не впевнився в безпечності маневру, не звернувся за допомогою сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Mazda CX-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду на ОСОБА_5 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850грн.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу – автомобіль Mazda CX-9, державний номерний знак НОМЕР_2 зареєстрований на праві власності за позивачем.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ПрАТ страховою компанією «Арсенал».
Відповідно до звіту №29201/12-23 від 21.12.2023 вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу становить 447659,61грн. Вартість проведення експертного дослідження складає 4000,00грн, яка була сплачена позивачем, що підтверджується товарним чеком від 21.12.2023 року.
Після дорожньо – транспортної пригоди позивач звернувся до страховика з повідомленням про настання події. Після чого, страховиком було розраховано та сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 156750,00грн. Отже, матеріальна шкода завдана позивачу, яка підлягає стягненню з відповідачів вираховується наступним чином: 447659,61 грн. (матеріальний збиток) – 156750грн. (страхове відшкодування)=290909,61грн.
Протиправними діями відповідача пошкоджено майно позивачки, чим завдано моральної шкоди останній, яка полягає у переживаннях у зв`язку із суттєвим пошкодженням належного майна, заподіянні побутових незручностей і необхідності додаткових зусиль, пов`язаних з неможливістю використання автомобіля за призначенням, яка оцінена позивачкою у 5000,00грн.
Попередній розрахунок судових витрат становить 14972,10грн., з них: 2972,10грн. судовий збір; 8000,00 грн. витрати на правову допомогу; 4000,00грн. витрати на проведення оцінки розміру матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП.
З урахуванням викладеного, представник позивача просив стягнути з відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 290909,61грн., витрати на послуги евакуатора з перевезення аварійного автомобіля в сумі 1300,00грн., в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 5000,00грн. та розмір судових витрат, який становить 14972,10грн. 
07.05.2024 та 19.09.2024 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшли письмові клопотання про виключення його з кола відповідачів, оскільки у березні 2022 року він за усною домовленістю продав ОСОБА_6 автомобіль Камаз-53215, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, а отже автомобіль фактично вибув з його володіння та користування.
22.07.2024 до суду надійшли пояснення третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування».
У поясненнях зазначено, що ПрАТ «СК «Арсенал страхування» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземним транспортних засобі №213257076, забезпечений транспортний засіб Камаз-53215, державний номерний знак НОМЕР_1 , страхова сума за шкоду, заподіяну майну – 160000,00грн., франшиза за полісом 3200,00грн.
09.12.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Камаз-53215, державний номерний знак НОМЕР_1 та Mazda CX-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , за наслідками якої було пошкоджено, зокрема, транспортний засіб Mazda CX-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу.
Позивач звернулась до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку.
За результатами проведеного страховиком з`ясування обставин настання випадку, було визначено, що до виплати позивачу підлягає страхове відшкодування у сумі 156800,00грн., тобто у розмірі страхової суми за полісом №213257076 за вирахуванням франшизи.
26.12.2023 страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 156800,00грн., що підтверджує і сам позивач у позовній заяві.
У судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Крім того, наголосила, що посилання відповідача ОСОБА_1 , що він є неналежним відповідачем у справі є безпідставними, оскільки як на момент дорожньо-транспортної пригоди так і під час розгляду справи було встановлено, що транспортний засіб Камаз-53215, державний номерний знак НОМЕР_1 належить йому на праві власності.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник позов не визнали, зазначили, що у березні 2021 року транспортний засіб Камаз-53215, державний номерний знак НОМЕР_1 був проданий ОСОБА_6 , про що свідчить розписка. Пізніше, 17.08.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу, який посвідчений ТОВ «Автоауді». Відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні позову щодо позовних вимог, які стосуються відповідача ОСОБА_1 , оскільки саме водій, який на законній правовій підставі користувався автомобілем повинен відповідати за завдану шкоду. Відповідач ОСОБА_1 не перебував в трудових відносинах з ОСОБА_5 , не використовував його послуги для перевезення вантажів, а отже не може бути солідарним відповідачем у справі.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання неодноразово викликався, але не з`явився.
Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал» в судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву проти розгляд справи без участі представника.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що між ним та ОСОБА_1 у березні 2021 року було досягнуто домовленості про придбання під виплату транспортного засобу Камаз-53215, державний номерний знак НОМЕР_1 , про що складена відповідна розписка. Відповідач ОСОБА_7 передав йому транспортний засіб разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, який був використаний для здійснення перевезень ним особисто. За домовленістю він сплатив у грудня 2021 року всю суму, яка становить 6 000 доларів США за придбаний транспортний засіб з подальшим переоформленням у 2022 році, який він пізніше продав своєму куму. Йому відомо, що послугами водія ОСОБА_5 неодноразово користувався його кум Полянський. Він особисто не винаймав ОСОБА_5 та не користувався його послугами, як водія.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2024 року у справі №504/5450/23 ОСОБА_5 було визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до зазначеної постанови суду, 09.12.2023 о 19 год. 20хв., ОСОБА_5 керуючи автомобілем Камаз-53215, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8352, на 39 км автодороги М-14 в Одеському районі Одеської області під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру, не звернувся за допомогою сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Mazda CX-9, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Вказане судове рішення є обов`язковими для суду під час розгляду цієї справи, в питанні, чи мали місце події (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).
Автомобіль Mazda CX-9, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 07.12.2021 спричинено механічні ушкодження та завдано значні матеріальні збитки.
Згідно Звіту №29201/12-23 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 21 грудня 2023 року, акту огляду транспортного засобу та ремонтної калькуляції №292/12-23 від 21.12.2023 вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ складає 447 659,61грн.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №84 від 21.12.2023 підтверджується оплата ОСОБА_4 вартості експертної оцінки транспортного засобу в сумі 4000,00грн.
Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 29.12.2023 №40 підтверджено сплату позивачем за евакуацію аварійного автомобіля CX-9, державний номерний знак НОМЕР_2 за маршрутом м. Миколаїв, вул. Троїцька, 151 – вул.. Автомобілістів, 2.
В судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб Камаз-53215, державний номерний знак НОМЕР_1 , який керував ОСОБА_5 зареєстрований за відповідачем ОСОБА_1 .
Однак між відповідачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено неофіційну угоду 20 березня 2021 року, яка оформлена у формі розписка, за змістом якої останній отримує від ОСОБА_1 транспортний засіб Камаз-53215, державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію технічного паспорту.
Крім того, судом не встановлено, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом за згодою власника ОСОБА_1 , відсутні докази перебування відповідачів в трудових відносинах та спільної вини у заподіянні дорожньо-транспортної пригоди. 
Як встановлено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, при вирішенні позову про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, слід враховувати, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Як визначено у ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон), чинного на день виникнення між сторонами спірних правовідносин, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Оскільки на момент ДТП автомобіль Камаз-53215, державний номерний знак НОМЕР_1 мав страховий поліс та був застрахований Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал», відшкодувало позивачці 156800,00грн. у розмірі страхової суми за полісом №213257076 за вирахуванням франшизи, відповідно до п.1 ст. 22 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, чинного на день виникнення між сторонами спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Верховний Суд України у постанові від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, настання якої пов`язане із винним діянням відповідача ОСОБА_5 , було фізично пошкоджено транспортний засіб Mazda CX-9, державний номерний знак НОМЕР_2 належний ОСОБА_4 . Різниця між фактичним розміром відновлювального ремонту та виплатою страхового відшкодування становить майнову шкоду, завдану позивачу вчиненим ОСОБА_5 адміністративним правопорушенням.
З врахуванням виплаченого страхового відшкодування, суд вважає, що відповідач ОСОБА_5 має відшкодувати позивачу 290909,61грн. майнової шкоди та 1300 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу.
Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.
В позовній заяві позивач просить стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода ,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Таким чином, умовами виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди є: шкода; протиправність поведінки завдавача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та її результатом - шкодою; вина завдавача шкоди. При відсутності хоча б однієї із вказаних умов, зобов`язання з відшкодування шкоди не виникає.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити відповідні мотиви.
Враховуючи вище викладене суд вважає, обґрунтованими та доведеними доводи позивача про те, що моральна шкода полягала у душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу автомобіля, викликаних неможливістю користування своїм майном, необхідністю зміни звичного способу життя, організацію свого життя, що викликало незручності та стрес.
Враховуючи викладені обставини справи, на думку суду сума 5000,00 грн, є тим розміром моральної шкоди, який є необхідним і достатнім, доведеним і таким що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 при подачі позову сплатила судовий збір у розмірі 2972,10грн., послуги адвоката в сумі 8000,00грн. та проведення експертного дослідження у розмірі 4000,00 грн., загальний розмір судових витрат позивача становить 14972,10грн.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 14972,10грн.
Керуючи ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 290909 (двісті дев`яносто тисяч дев`ятсот дев`ять) гривень 61 копійку, в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень, витрати на послуги евакуатора у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень та судові витрати в сумі 14972 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) гривні 10 копійок.

В задоволенні позову ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Повний текст рішення виготовлено 16.09.2026.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА