РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року 	справа № 580/4174/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А.,
за участю:
секретаря судового засідання – Черкашина М.В., 
представника позивача – Верстова Р.М. (зо ордером),
представника відповідачів – Кондакова Є.О. (у порядку самопредставництва),
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Профагросел” до Головного управління ДПС у Черкаській області, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю “Профагросел” (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі – відповідач 1), ДПС України (далі – відповідач 2), в якому позивач просить:
визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Черкаській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29 грудня 2025 року № 13539449/41971247; № 13539447/41971247; № 13539445/41971247;
визнати протиправними та скасувати рішення Державної податкової служби України за результатами розгляду скарги на рішення про відмову в реєстрації ПН № 66 від 28.10.2025 в ЄРПН від 23.01.2026 № 1730/41971247/2; ПН № 65 від 21.10.2025 в ЄРПН від 23.01.2026 № 1731/41971247/2; ПН № 10 від 27.10.2025 в ЄРПН від 23.01.2026 №1732/41971247/2.
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні ТОВ “Профагросел” від 27.10.2025 № 10 на загальну суму 742 036,50 грн., у т.ч. ПДВ 123 667,25 грн; від 21.10.2025 № 65 на загальну суму 6 954 600,00 грн, у т.ч. ПДВ 1 159 093,33 грн; від 28.10.2025 №66 на загальну суму 4 102 902,60 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 683 817,10 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не відповідає жодним критеріям ризиковості, а його господарська діяльність відбувається на підставі вимог законодавства. Позивач стверджує, що надав копії необхідних документів та пояснення щодо здійснених господарських операцій, однак оскарженим рішенням комісії Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної, відмовлено у реєстрації податкової накладної. Також позивач зазначає, що ним виконано необхідні вимоги для реєстрації податкової накладної та надано всі необхідні документи, відтак, оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 28.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 07.05.2026 суд здійснив перехід із спрощеного провадження до загального та призначив підготовче засідання.
Суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. 
Вказано, що позивачем подано на реєстрацію ПН від 27.10.2025 №10, від 21.10.2025 №65, від 28.10.2025 №66. 
Відповідно до квитанцій від 05.11.2025 №№ 9343155697, 9343158583, від 14.11.2025 №9356299362 документ доставлено, збережено. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрація податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 01.61, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
11.12.2025 ТОВ «Профагросел» подано повідомлення № 1 про подання пояснень та копій документів щодо ПН, реєстрацію яких зупинено в кількості 15 додатків.
Проаналізувавши надані ТОВ «Профагросел» пояснення та документи, Головним управлінням ДПС у Черкаській області забезпечено позивачу право на подання додаткових пояснень та документів щодо податкових накладних, реєстрація яких була зупинена та повідомленнями про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів від 18.12.2025 №13519303/41971247, №13519305/41971247, №13519306/41971247 повідомлено про те, яких саме документів не вистачає для вирішення питання про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних.
Зокрема, у повідомленнях від 18.12.2025 № 13519303/41971247, №13519306/41971247 зазначено: відсутні первинні документи що підтверджують першоподію для виписки податкових накладних № 53,65,66. Відсутні документи щодо придбання аміаку (договір, розрахункові документи, ТТН, сертифікація). Відсутні розрахункові документи з покупцем. Запропоновано надати документи щодо транспортування техніки та аміаку до місця виконання робіт (ТТН, шляхові листи). Запропоновано надати акти списання аміаку. Відсутні документи щодо основних фондів, в яких аміак зберігався до його використання. Крім того, запропоновано надати документи щодо придбання, зберігання залишків ТМЦ, за рахунок яких платником сформовано податковий кредит в тому числі з товарів, які не були реалізовані та не використовувались в господарській діяльності. Тобто платником сформовано податковий кредит від придбання товару, що дає можливість за відсутності реалізації такого товару формувати зобов`язання з надання послуг. 
У повідомлені від 18.12.2025 № 13519305/41971247 зазначено: відсутні документи щодо придбання аміаку (договір, розрахункові документи, ТТН, сертифікація). Відсутні розрахункові документи з покупцем. Запропоновано надати документи щодо транспортування техніки та аміаку до місця виконання робіт (ТТН, шляхові листи). Запропоновано надати акти списання аміаку. Відсутні документи щодо основних фондів, в яких аміак зберігався до його використання. Крім того, запропоновано надати документи щодо придбання, зберігання залишків ТМЦ, за рахунок яких платником сформовано податковий кредит в тому числі з товарів, які не були реалізовані та не використовувались в господарській діяльності. Тобто платником сформовано податковий кредит від придбання товару, що дає можливість за відсутності реалізації такого товару формувати зобов`язання з надання послуг (витяг з ЄРПН про рух ТМЦ, відповідно до якого, станом на дату прийняття оскаржуваних рішень, у ТОВ «Профагросел» наявні значні залишки ТМЦ, в т.ч. мінеральних добрив.
ТОВ «Профагросел» повідомленням про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення від 24.12.2025 № 1 надано додаткові письмові пояснення та копії документів на 6 додатках, проте платником не надано документи щодо придбання аміаку (договір, ТТН, сертифікація); акти списання аміаку; документи щодо основних фондів, в яких аміак зберігався до його використання. Тобто платником не підтверджено можливість надання послуг. Крім того, не надано документи щодо придбання, зберігання залишків ТМЦ за рахунок яких платником сформовано податковий кредит в тому числі з товарів, які не були реалізовані та не використовувались в господарській діяльності. Тобто, платником сформовано податковий кредит від придбання товару, що дає можливість за відсутності реалізації такого товару формувати зобов`язання з надання послуг.
В додаткових поясненнях відсутнє обґрунтуванням причин неможливості їх надання чи необґрунтованості їх витребування. 
Комісією 29.12.2025 прийнято зазначені вище оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів.
В усіх оскаржуваних рішеннях в графі «Додаткова інформація» зазначено, які саме документи не надано при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: документи щодо придбання аміаку (договір, ТТН, сертифікація); акти списання аміаку; документи щодо основних фондів, в яких аміак зберігався до його використання. Тобто платником не підтверджено можливість надання послуг. 
Крім того, не надано документи щодо придбання, зберігання залишків ТМЦ за рахунок яких платником сформовано податковий кредит в тому числі з товарів, які не були реалізовані та не використовувались в господарській діяльності. Тобто, платником сформовано податковий кредит від придбання товару, що дає можливість за відсутності реалізації такого товару формувати зобов`язання з надання послуг.
Відповідачі звертають увагу, що надання послуг з внесення аміаку рідкого технічного, на підставі яких складені спірні податкові накладні, відбувалося на підставі договорів по виконанню сільськогосподарських робіт від 19.06.2025 № 19/06/1-2025, від 20.10.2025 № 20/10/2025, від 23.10.2025 № 23/10/2025.
Так, відповідно до пп. 1.4 п. 1 Договорів від 19.06.2025 № 19/06/1-2025, від 20.10.2025 № 20/10/2025 адреса виконання Робіт: Черкаська обл., Золотоніський р-н., село Піщане.
Згідно з пп. 1.4 п. 1 Договору від 23.10.2025 № 23/10/2025 адреса виконання Робіт: Черкаська обл., Золотоніський р-н., село Бакаєве. 
Разом з тим, додатком № 1 до Повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення від 24.12.2025 № 1 позивачем долучено товарно-транспортну накладну від 29.09.2025 № Пф000001225 на перевезення трьох ємностей (металевих бочок). Відповідно до вказаної товарно-транспортної накладної пункт розвантаження: с. Перервинці, Золотоніського району, Черкаської області.
Додатком № 4 до Повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення від 24.12.2025 № 1 позивачем долучено товарно-транспортну накладну від 24.09.2025 № Пф000001225 на перевезення трактора CHALLENGER MT685D №D044050 2013р.в. та культиватора Blu-Jet Land Runner 2. Відповідно до вказаної товарно-транспортної накладної пункт розвантаження: с. Перервинці, Золотоніського району, Черкаської області.
Додаткових угод про зміну місця (адреси) виконання робіт позивачем не надано. З огляду на викладене, ємності для зберігання аміаку, а також трактор з культиватором перевезенні не до місця виконання робіт відповідно до умов Договорів.
Також, відповідно до пп. 2.1 п. 2 Договорів від 19.06.2025 № 19/06/1-2025, від 20.10.2025 № 20/10/2025, від 23.10.2025 № 23/10/2025 не пізніше ніж через (три) дні до початку виконання робіт Замовник надсилає Виконавцю замовлення на виконання сільськогосподарських Робіт, з визначення виду та обсягу робіт. Згідно з пп. 3.1.1 п. 3 Договорів замовник зобов`язується подати Виконавцю заявки на виконання сільськогосподарських робіт. Разом з тим, позивачем не надано ні до контролюючого органу, ні до суду заявки (замовлення) на виконання сільськогосподарських робіт, складання яких є обов`язковими відповідно до умов Договорів.
Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.
ТОВ “Профагросел” укладено із СТОВ «Агрофірма Маяк» договори по виконанню сільськогосподарських робіт від 19.06.2025 № 19/06/1-2025, від 20.10.2025 № 20/10/2025, від 23.10.2025 № 23/10/2025, предметом яких є внесення аміаку рідкого технічного на території полів замовника.
За наслідками виконання робіт, позивачем складено та подано на реєстрацію податкові накладні:
від 27.10.2025 №10 на суму 742063,50 грн, в т. ч. ПДВ 123677,25 грн;
від 21.10.2025 №65 на суму 6954560,00 грн, в т. ч. ПДВ 1159093,33 грн;
від 28.10.2025 №66 на суму 4102902,60 грн, в т. ч. ПДВ 3419085,50 грн.
Контролюючим органом, надіслано позивачу квитанції: 
від 05.11.2025 №9343155697 згідно якої реєстрація ПН від 27.10.2025 №10 в ЄРПН зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, а саме, обсяг постачання товару/послуги 01.61 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку);
від 14.11.2025 №9356299362 згідно якої реєстрація ПН від 21.10.2025 №65 в ЄРПН зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, а саме, обсяг постачання товару/послуги 01.61 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку);
від 05.11.2025 №9343158583 згідно якої реєстрація ПН від 28.10.2025 №66 в ЄРПН зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, а саме, обсяг постачання товару/послуги 01.61 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку).
11.12.2025 ТОВ «Профагросел» подано повідомлення № 1 про подання пояснень та копій документів щодо ПН, реєстрацію яких зупинено в кількості 15 додатків.
Головним управлінням ДПС у Черкаській області направлено платнику повідомлення від 18.12.2025 №13519303/41971247, №13519305/41971247, №13519306/41971247, про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів та повідомлено про те, яких саме документів не вистачає для вирішення питання про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних.
Зокрема, у повідомленнях від 18.12.2025 №13519305/41971247, №13519306/41971247 зазначено: відсутні первинні документи що підтверджують першоподію для виписки податкових накладних № 53, 65, 66. Відсутні документи щодо придбання аміаку (договір, розрахункові документи, ТТН, сертифікація). Відсутні розрахункові документи з покупцем. Надати документи щодо транспортування техніки та аміаку до місця виконання робіт (ТТН, шляхові листи). Надати акти списання аміаку. Відсутні документи щодо основних фондів, в яких аміак зберігався до його використання. Крім того надати документи щодо придбання, зберігання залишків ТМЦ, за рахунок яких платником сформовано податковий кредит в тому числі з товарів, які не були реалізовані та не використовувались в господарській діяльності. Тобто платником сформовано податковий кредит від придбання товару, що дає можливість за відсутності реалізації такого товару формувати зобов`язання з надання послуг. 
У повідомлені від 18.12.2025 № 13519305/41971247 зазначено: відсутні документи щодо придбання аміаку (договір, розрахункові документи, ТТН, сертифікація). Відсутні розрахункові документи з покупцем. Надати документи щодо транспортування техніки та аміаку до місця виконання робіт (ТТН, шляхові листи). Надати акти списання аміаку. Відсутні документи щодо основних фондів, в яких аміак зберігався до його використання. Крім того, запропоновано надати документи щодо придбання, зберігання залишків ТМЦ, за рахунок яких платником сформовано податковий кредит в тому числі з товарів, які не були реалізовані та не використовувались в господарській діяльності. Тобто платником сформовано податковий кредит від придбання товару, що дає можливість за відсутності реалізації такого товару формувати зобов`язання з надання послуг.
ТОВ «Профагросел» повідомленням про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення від 24.12.2025 № 1 надано додаткові письмові пояснення та копії документів у 6 додатках.
За результатами засідання Комісії Головного управління ДПС у Черкаській області, прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних:
від 29.12.2025 №13539449/41971247 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.10.2025 №10; 
від 29.12.2025 №13539447/41971247 про відмову в реєстрації податкової накладної від 21.10.2025 №65; 
від 29.12.2025 №13539445/41971247 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.10.2025 №66, - у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Додатково вказано, що відсутні документи щодо придбання аміаку (договір, ТТН, сертифікація); акти списання аміаку; документи щодо основних фондів, в яких аміак зберігався до його використання. Тобто платником не підтверджено можливість надання послуг. Крім того, не надано документи щодо придбання, зберігання залишків ТМЦ за рахунок яких платником сформовано податковий кредит в тому числі з товарів, які не були реалізовані та не використовувались в господарській діяльності. Тобто, платником сформовано податковий кредит від придбання товару, що дає можливість за відсутності реалізації такого товару формувати зобов`язання з надання послуг.
Не погоджуючись із рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним рішенням, суд врахував таке.
Згідно з підп. “а”, “б” п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі – ПК України) об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкової накладної та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкової накладної платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкової накладної платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).
Відповідно до п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", ";Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з п. 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Приписи пункту 201.16 статті 201 ПК України визначають, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За приписами пункту 3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).
В силу вимог пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Додатком 3 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості здійснення операцій:
1. Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
2. Відсутність (анулювання, зупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право платника податку на виробництво, експорт, імпорт і оптову торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 і 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, зазначених платником податку в податковій накладній/розрахунку коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі на дату їх складення.
3. Відсутність на дату складення податкової накладної/розрахунку коригування відомостей (актуального запису) в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального щодо суб`єкта господарювання, який подав для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, у яких зазначено товар (пальне) за кодами згідно з УКТЗЕД відповідно до підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.
4. Складення розрахунку коригування постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, якщо передбачається зміна номенклатури товару/послуги (для товарів за кодами згідно з УКТЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для послуг за кодами відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів), за умови відсутності такого/такої товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування, поданому для реєстрації в Реєстрі, у таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (надається).
5. Перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.
6. Складення розрахунку коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, та подання для реєстрації в Реєстрі у строк, що перевищує 14 календарних днів з дня складення податкової накладної, зареєстрованої в Реєстрі без порушення граничних строків реєстрації, встановлених Кодексом.
Так, пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520).
Пунктом 2 вказаного Порядку №520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Відповідно до пункту 3 Порядку №520, комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, який може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6-7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", “Про електронні довірчі послуги” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п. 9 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги” за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги” за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги” за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги”.
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги” за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги” за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Відповідно до п. 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
За приписами пункту 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до пункту 1 додатку 3 до Порядку №1165, до ознак ризиковості здійснення операцій відноситься: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Тобто, щоб встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає п. 11 Порядку №1165.
Відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.
На переконання суду, контролюючим органом не обґрунтовано те, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у спірних податкових накладних, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.
Таким чином, квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не відповідають вимогам пункту 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Також, суд звертає увагу, що невиконання податковим органом встановлених законодавством вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18, від 20 серпня 2019 року у справі №2540/3009/18, від 18 вересня 2019 року у справі №826/6528/18.
Суд зазначає, що аналіз вищевказаних правових норм вказує на те, що рішення Комісії контролюючого органу повинно містити як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Разом з тим, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.
Суд встановив, що позивачем подано відповідачу копії документів щодо вищевказаних ПН, а саме до повідомлення від 11.12.2025 №1 надано Пояснення відповідно до яких підтверджуючі документи щодо можливості надання даних послуг прикріплені в додатку (товар забирали власними цистернами з порту та або заводу виробника до полів Покупця).
До пояснень додано: видаткові накладні щодо придбання аміаку рідкого у ТОВ «Хімтрансагро»; ліцензію Укртрансбезпеки № 639 від 10.04.2025 на внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; реєстраційні документи на належні позивачу транспортні засоби; докази оренди земельної ділянки (Витяг з реєстру прав); інформація щодо працівників та наявні основні засоби (Відомість по амортизації ОЗ); дозвіл Державної служби з питань праці виконувати Газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних та/або пожежонебезпечних зонах; Заповнення, злив балонів, контейнерів, цистерн та інших ємностей із стисненим, зрідженим, отруйним, вибухонебезпечним та інертним газом, їх зберігання; Оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за Січень 2025 р. - Листопад 2025 р.; Договори від 19.06.2025 № 19/06/1-2025, від 20.10.2025 № 20/10/2025, від 23.10.2025 № 23/10/2025; Акти надання послуг внесення аміаку.
Також, позивачем 24.12.2025 подано додаткові пояснення, в яких зокрема вказано: Для виконання робіт по внесенню аміаку було використано трактор CHALLENGER MT685D , культиватор та Ємкість (металеві бочки) для аміаку у кількості 3шт. Починаючи з квітня 2025р почали авансувати за аміак на Постачальника враховуючи попередні запити від Замовників на внесення аміаку. Сам аміак зливали з власних цистерн на полях Замовника у власні металеві бочки одразу виконуючи внесення у ґрунт.
До вказаних пояснень додані копії: ТТН на перевезення аміаку та техніки на поля СТОВ «Агрофірма Маяк»; Відомість по амортизації ОЗ; виписка з банківського рахунку про оплату СТОВ «Агрофірма Маяк» послуг внесення аміаку: За послугу з внесення аміаку рідкого згідно рах. № 759 від 19.06.25 на виконання Договору № 19/06/1-2025 від 19.06.25 - 5 180 500,00 грн, в т. ч. ПДВ 20 % - 863 416,67 грн.; Часткова оплата за послугу з внесення аміаку рідкого згідно рах.№ 1127 від 20.10.25р. на виконання Договору № 25/10/2025 від 25.10.25 - 6 954 560,00 грн, в т. ч. ПДВ 20 % - 1 159 093,33 грн; Часткова оплата за послугу з внесення аміаку рідкого згідно рах.№ 1142 від 23.10.25 на виконання Договору № 23/10/2025/ від 23.10.25 - 4 102 902,60 грн, в т. ч. ПДВ 20 % - 683 817,10 грн; виписка з банківського рахунку про оплату аміаку – ТОВ «Хiмтрансагро».
Вказані документи складені та оформлені належним чином.
Отже, позивач надав відповідні документи щодо змісту господарських операцій.
Водночас, Головне управління ДПС у Черкаській області у спірному рішенні наголошує на тому, що: відсутні документи щодо придбання аміаку (договір, ТТН, сертифікація); акти списання аміаку; документи щодо основних фондів, в яких аміак зберігався до його використання. Тобто платником не підтверджено можливість надання послуг. Крім того, не надано документи щодо придбання, зберігання залишків ТМЦ за рахунок яких платником сформовано податковий кредит в тому числі з товарів, які не були реалізовані та не використовувались в господарській діяльності. Тобто, платником сформовано податковий кредит від придбання товару, що дає можливість за відсутності реалізації такого товару формувати зобов`язання з надання послуг
З даного приводу суд зазначає, що до предмета доказування у цій справі належать обставини, зокрема, щодо того: 
- чи була обґрунтованою вимога контролюючого органу про надання додаткових документів для цілей підтвердження права на реєстрацію спірної податкової накладної в ЄРПН в розрізі встановлених у цій справі обставин; 
- чи проявив позивач належну сумлінність у користуванні наданими йому податковим законодавством правами; 
- чи є належним чином обґрунтованими і вмотивованими оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН в контексті взаємозв`язку підстави для прийняття такого рішення із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів та пояснень, а також в контексті узгодженості підстав прийняття спірних рішень (змісту заповнених граф) між собою.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 квітня 2025 року у справі №620/4035/24.
Також, у постанові від 21.02.2023 у справі №2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.
Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27.04.2023 у справі №460/8040/20, у якій Суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинні бути вказані об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Суд враховує, що обставини придбання сировини (аміаку), його кількості, а також виникнення зобов`язань за оплатою таких відображені у первинних документах (видаткових накладних) та бухгалтерському обліку.
Надані пояснення щодо ємностей, в яких аміак транспортувався та зберігався до його використання.
У постанові від 29.06.2023 у справі №500/2655/22 Верховний Суд виснував, що платник задля забезпечення реєстрації податкової накладної має подати документи на підтвердження сутності та змісту господарської операції (а не усі згідно з переліком у пункті 5 Порядку № 520) й саме за результатами детального дослідження змісту поданих документів, на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією (постанови Верховного Суду від 13.12.2023 у справі №500/4191/22, від 12.02.2025 у справі №140/5463/23).
Звідси суд критично ставиться до тверджень податкового органу щодо відсутності документів придбання, зберігання залишків ТМЦ за рахунок яких платником сформовано податковий кредит в тому числі з товарів, які не були реалізовані та не використовувались в господарській діяльності, оскільки такі висновки не відповідають фактичним обставинам та первинно наданим платником податку документам у відповідь на квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, із сукупності яких контролюючим органом підлягало встановленню придбання сировини, її кількісних характеристик та подальше використання у господарській діяльності.
При цьому, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. 
Суд вважає, що здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу, оскільки, перевірка податкових накладних є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 20 серпня 2019 року у справі №2540/3009/18.
З огляду на зазначене, суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, на підставі яких складено спірні податкові накладні, це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог ПК України, а тому, воно не є предметом судового розгляду у справах щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які стосуються наявності чи відсутності підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних згідно виключних підстав для вчинення податковим органом таких дій та прийняття рішень, що передбачені податковим законодавством, до числа яких не відноситься встановлення ані контролюючим органом, ані судом реальності господарських операцій поза межами податкового контролю та прийнятими за такими заходами контролю рішеннями.
Також, відсутність певних документів не є підставою для відмови у реєстрації податкової накладної та підставою для визнання господарських операцій безтоварними, оскільки виявлені недостовірності є підставою для здійснення перевірки та прийняття відповідного рішення за її наслідками.
Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18.
Суд також вважає релевантними застосування висновків Верховного суду, викладених у постанові від 16.05.2024 у справі №400/11727/23 (адміністративне провадження №К/990/10494/2), що зводяться до наступного: відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкових накладних чи розрахунку коригування без наведення відповідного обґрунтування, а також за умови, якщо інші надані документи підтверджують проведення господарської операції. Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.
Водночас, звернено увагу, що контролюючий орган, надаючи оцінку 1) неможливості здійснення платником податку певних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг; 2) нездійснення певним суб`єктом підприємницької діяльності; 3) відсутності у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, складських приміщень, виробничих активів, транспортних засобів, фактично досліджує зміст господарських правовідносин на предмет їх нереальності та відсутності фактичного характеру, що є неприпустимим у цьому випадку, оскільки такі повноваження відсутні у контролюючого органу під час моніторингу податкових накладних.
При цьому, відповідно до усталеної практики така оцінка може надаватись контролюючим органом виключно у межах проведення відповідної документальної перевірки платника податків.
Втім посилання контролюючого органу на нібито ненадання окремих документів, зазначених у рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних №13171076/43724174 від 13.08.2025, №13171071/43724174 від 13.08.2025, №13179710/43724174 від 15.08.2025, №13179711/43724174 від 15.08.2025, №13179709/43724174 від 15.08.2025, №13171074/43724174 від 13.08.2025, №13171078/43724174 від 13.08.2025, №13179712/43724174 від 15.08.2025, №13251646/43724174 від 08.09.2025, №13251645/43724174 від 08.09.2025, є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.
Зокрема, окремі з документів, на які посилається ГУ ДПС в області (зокрема декларації виробника), не є первинними бухгалтерськими документами, що безпосередньо фіксують господарську операцію з постачання товару, а тому не можуть розглядатися як обов`язкові для підтвердження реальності таких операцій.
Інші документи, запитувані відповідачем 1, були фактично надані платником податку під час подання пояснень та документів на виконання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, або ж їх зміст та обставини, які вони підтверджують, могли бути встановлені на підставі сукупності інших первинних документів, поданих платником.
Суд зауважує, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Поруч із цим, Верховний Суд вже звертав увагу, зокрема у постанові від 17.04.2025 у справі №400/802/24, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. 
Натомість аналізуючи господарські операції позивача із надання послуг, що слугували підставою для оформлення та складення спірних податкових накладних, суд доходить висновку про те, що надані копії первинних документів за своїм змістом розкривають суть здійснених позивачем господарських операцій, оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не містять недоліків, які би вказували на їх дефектність, що також не зумовлює підстав для прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, оформлених за результатами означених операцій.
Отже, позиція відповідача щодо ненадання платником податків копій певних документів, згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, є необґрунтованою.
З урахуванням наведеного, відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, визначених ч.2 ст.19 Конституції України, ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, спірні рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню.
Щодо вимог позивача про реєстрацію податкових накладних, суд зазначає таке.
Згідно положень ч. ч. 3-4 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
Отже, нормами Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.
Як слідує з положень Рекомендації Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним.
Оскільки, під час розгляду справи позивачем доведено надання ним документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, суд вважає, що у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим, повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом з цим, зобов`язання повторно питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не є ефективним способом захисту прав позивача, порушених оскаржуваним рішенням відповідача.
Так, зобов`язання повторно розглянути матеріали позивача не є гарантією того, що Державна податкова служба України зареєструє податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Крім того, навіть у разі реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатом повторного розгляду матеріалів позивача, така реєстрація буде здійснена з порушенням граничного строку реєстрації податкової накладної, що зумовить застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію вказаної податкової накладної.
Таким чином, оскільки, оскаржувані рішення відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню, з метою відновлення порушеного права та ефективного захисту суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вищевказані податкові накладні позивача.
Аналогічний підхід щодо обрання способу захисту порушеного права застосовано Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 825/849/17 та від 06 березня 2018 року у справі № 826/4475/16, від 28 квітня 2023 року у справі № 640/24227/19, від 17 травня 2023 року у справі № 140/14282/20, від 06 березня 2024 року у справі № 440/3706/23, від 18 квітня 2024 року у справі № 160/18840/22.
Також, такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі “Компанія “Вестберґа таксі Актіеболаґ” та “Вуліч проти Швеції” суд визначив, що “... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління”.
Підсумовуючи наведене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Тому суд дійшов висновку стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Черкаській області, яке прийняло спірне рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, сплачений судовий збір у сумі 7987,20 грн.
Керуючись ст. 6, 9, 14, 139-143, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю “Профагросел” задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області:
від 29.12.2025 №13539449/41971247 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.10.2025 №10; 
від 29.12.2025 №13539447/41971247 про відмову в реєстрації податкової накладної від 21.10.2025 №65; 
від 29.12.2025 №13539445/41971247 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.10.2025 №66.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю “Профагросел” від 27.10.2025 №10, від 21.10.2025 №65, від 28.10.2025 №66.
2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Профагросел” судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7987,20 грн (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят сім гривень 20 коп.).
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Учасники справи:
1) позивач – товариство з обмеженою відповідальністю “Профагросел” (18001, м. Черкаси, вул. Нижня Горова, буд.68, кв.33, код ЄДРПОУ 41971247);
2) відповідач 1 – Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8, код ЄДРПОУ 43005393);
3) відповідач 2 – Головне управління ДПС у Черкаській області (18001, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд.235, код ЄДРПОУ 44131663).

Повне судове рішення виготовлено 13.07.2026.

Суддя 	Олексій РІДЗЕЛЬ