печерський районний суд міста києва
Справа № 757/10426/26-п 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року м. Київ
Суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 28.01.2026 о 21 годині у м. Києві по бульвару Приймаченко, 9, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не був уважний, не дотримався безпечного інтервалу, у результаті чого скоїв наїзд на перешкоду (бетонний стовпчик).
У результаті дорожньо-транспортної події транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст.124 КУпАП.
При цьому, ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції № 472662.
У судовому засіданні захисник Івженко С.С. зазначила, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП категорично заперечує, пояснивши, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом марки «Мітсубісі», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , докази чого відсутні і в матеріалах справи, у зв`язку з чим просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Звертала увагу, що покази свідків не можна брати до уваги, оскільки відповідні підписи вказаних осіб відсутні в протоколах про адміністративні правопорушення.
Вислухавши пояснення сторони захисту, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме даними: схеми місця ДТП, яка складена уповноваженою особою, зокрема щодо місця зіткнення, характеру та локалізації механічних пошкоджень, отриманих транспортним засобом. 
Суд вважає неспроможними твердження захисника Івженко С.С. про те, що її підзахисний не керував транспортним засобом, оскільки вказані дані спростовуються логічними та послідовними поясненнями свідків, долучених до матеріалів справи. 
Так частина друга ст. 256 КУпАП, на яку посилається сама адвокат, передбачає, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Відтак, суд звертає увагу, що формулювання диспозиції статті свідчить про альтернативність дій, а не обов`язок наявності відповідних підписів як свідків так і потерпілих.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, оскільки на час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились, провадження по справі підлягає закриттю.
Крім того, згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
При цьому згідно п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці.
За наведених обставин вважаю, що у працівників поліції були наявні передбачені законом підстави для проведення у ОСОБА_1 відповідного огляду на стан сп`яніння, про що працівник поліції і зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції, запис якої було долучено до матеріалів справи.
Так, із даних відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, переглянутої в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд, у зв`язку з підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, однак останній від проходження огляду відмовився.
Згідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суттєвих порушень, які би вказували на недопустимість доказів у даній справі, а також могли вплинути на висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, не встановлено.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1 КУпАП.
У той же час, твердження щодо не керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суд сприймає виключно як обрану стороною захисту позицію захисту.
Відповідно до ст.34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність правопорушника, відсутні. 
Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.35 КУпАП, немає.
Виходячи з норм ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення слід накласти у межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Судові витрати необхідно стягнути з  ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 124, ч. 1 ст. 130, 221, 275- 280, 283-287 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності закрити.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1  судові витрати на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання-3 місяці.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.А.Білоцерківець