РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/11904/25
№ 2/183/3939/26
22 липня 2026 року          м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання – Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який за життя склав заповіт, відповідно до якого належне йому майно заповів позивачці. В серпні 2022 року позивачка звернула до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа №453/2022. Постановою нотаріуса від 03.10.2025 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане домоволодіння у зв`язку з відсутністю інформації, що підтверджує реєстрацію права власності на спадкове майно, які виникли в установленому порядку до 01.01.2013. Тому, позивачка просить задовольнити її позов. 
Ухвалою суду від 26.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 04.02.2026 витребувано в Третій дніпровській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті після смерті ОСОБА_2 
06.05.2026 ухвалою суду закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, у якій просив вирішити справу у відповідності до вимог чинного законодавства; процесуальна позиція щодо позовних вимог - на розсуд суду (а.с.52). 
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.58), який доводився позивачці батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.68).
ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті, заповідав усе належне йому майно, в тому числі житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт посвідчено 15.07.2008 секретарем виконкому Борівської селищної ради Луганської області та зареєстровано в реєстрі за №236 (а.с.62).
Після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу №453/2022, номер у спадковому реєстрі №69625875, на підставі заяви, поданої ІНФОРМАЦІЯ_5 донькою померлого ОСОБА_1 . Як убачається з матеріалів спадкової справи, донька спадкодавця - ОСОБА_3 та син спадкодавця - ОСОБА_4 відмовилися від отримання обов`язкової частки в спадщині, про що подали нотаріусу відповідні заяви (а.с.56,57). 03.10.2025 на ім`я позивачки видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на певне нерухоме майно (на дві земельні ділянки), яке не є предметом спору (а.с.90-93). Даних про наявність інших спадкоємців, окрім позивачки, матеріали спадкової справи не містять (а.с.54-94). 
Постановою державного нотаріуса від 03.10.2025 позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю інформації, що підтверджує реєстрацію права власності на вказане майно, які виникли в установленому порядку до 01.01.2023. У постанові як на підставу відмови нотаріус послався на те, що згідно з інформацією наданої Сіверськодонецькою міською військовою адміністрацією Сіверськодонецького району Луганської області 22.08.2025 стосовно отримання інформації щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , - інформація щодо об`єктів нерухомого майна по Сєвєродонецькій міській територіальній громаді зберігалась в архіві комунального підприємства Сіверськодонецьке БТІ на паперових носіях. Оскільки архівні документи БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, та згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, Сєвєродонецька міська територіальна громада включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, надати інформацію щодо зареєстрованих до 01.01.2013 прав власності, що зберігаються в архівних справах, на сьогоднішній день не вбачається за можливе (а.с.94).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як встановлено у ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Стосовно належності домоволодіння спадкодавцю ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.
13.04.1979 виконавчим комітетом Борівської селищної ради видано Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, згідно з яким житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві особистої власності ОСОБА_2 . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Борівської селищної ради №7 від 09.04.1976 (а.с.14).
На підставі зазначеного свідоцтва право власності ОСОБА_2 на вищезазначене домоволодіння зареєстровано в Лисичанському БТІ Луганської області, записано у реєстрову книгу за реєстровим №1764 від 14.04.1976 (а.с.15).
Оригінал свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння знаходиться у позивачки, яка надала суду оригінал цього правовстановлюючого документу, який було оглянуто судом 04.02.2026 у підготовчому засіданні.
Копією інвентаризаційної справи також підтверджується, що власником домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 (а.с.17-20).
Спадкодавцем право власності на частку квартири набуте у 1976 році. Надане свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, посвідчене та зареєстроване органом, що здійснював реєстрацію права власності на той час, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації права власності на квартиру. 
У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, – доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя та ефективного вирішення порушених прав особи як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Вищенаведені докази у сукупності свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_2 набув право власності на домоволодіння на підставі свідоцтва про право особистої власності, а тому його право власності на вказане домоволодіння увійшло до складу спадщини. 
Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті батька, прийняла спадщину у строки та в порядку встановленому Законом, даних про наявність інших спадкоємців судом не встановлено, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 73,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач – Сіверськодонецька міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області, код ЄДРПОУ 44083662, місцезнаходження: Луганська область, м.Сіверськодонецьк, б-р Незалежності України, 32.

Повне судове рішення складено і підписано 22 липня 2026 року .

Суддя Оладенко О.С.