ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
24.07.2026 | Справа № 910/5702/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидової М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін матеріали справи
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (08131, вул.В.Кільцева, буд.60 А, с. Софіївська Борщагівка, Бучанський р-н, Київська обл., код 35429675)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРАКС" (02095, вул.Княжий Затон, буд.9 А, оф.369, м.Київ, код 40552619)
про  стягнення 55 353,91 грн
Без виклику представників сторін
ВСТАНОВИВ:
13.05.2026 Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРАКС" про стягнення 55 353,91 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.12.2023 сталася ДТП з вини водія ОСОБА_1 , внаслідок якої було пошкоджено застрахований автомобіль «Ford EDGE», д.н.з. НОМЕР_1 . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2024 у справі №759/1341/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 26.12.2023 позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 139104,08 грн. 24.01.2024 АТ «СК «ІНГО» відшкодувало 80550,17 грн з урахуванням фізичного зносу та франшизи, а 05.04.2024 відповідач сплатив 3200,00 грн франшизи. У зв`язку з тим, що залишок шкоди у розмірі 55353,91 грн залишився невідшкодованим, позивач просить стягнути зазначену суму з ТОВ «Прайм Тракс» як володільця джерела підвищеної небезпеки та роботодавця винного водія.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 910/5702/26 без повідомлення сторін у справі; учасникам справи встановлено строки для подачі письмових заяв по суті позовних вимог (ухвала суду доставлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів в ЄСІТС 15.05.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа).
27.05.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про призначення експертизи та заява залучення до участі у справі третьої особи. У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначив, що позивач, посилаючись на виплату страхового відшкодування на підставі заяви від 20.12.2023, страхового акту № 17548 від 22.12.2023, рахунку № КМдС-0023292 від 19.12.2023 та платіжної інструкції № 7400 від 26.12.2023, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження визначеного розміру шкоди. На думку відповідача, розрахунок коефіцієнта зносу транспортного засобу виконаний СПД Горобець Ю.М. без висновку автотоварознавчої експертизи, а матеріали справи не містять документів, які б підтверджували вихідні дані для визначення розміру збитків; відповідача не було повідомлено про дату, час та місце проведення огляду автомобіля Ford EDGE, державний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з чим огляд проведено без його участі, що, на думку відповідача, свідчить про порушення вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Крім того, відповідач послався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, відповідно до якої при наявності спору щодо розміру шкоди її визначення має ґрунтуватися на висновку судової автотоварознавчої експертизи або документах станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт транспортного засобу. Також відповідач зазначив, що АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 80 550,17 грн, а позивачем було проігноровано відповідь відповідача на вимогу вих. № 15/04/8/2/1526-24 від 30.04.2024.
01.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач заперечив проти наведених відповідачем доводів, зазначивши, що вони не підтверджені належними доказами. Вказав, що факт ДТП, пошкодження транспортного засобу Ford EDGE, державний номер НОМЕР_2 , здійснення страхової виплати, а також розмір понесених витрат підтверджуються страховим актом, рахунком № КМдС-0023292 від 19.12.2023, актом виконаних робіт № КМдСА-024695 від 07.02.2024, розрахунком страхового відшкодування та іншими матеріалами справи. Також позивач зазначив, що законодавством не передбачено обов`язку страховика запрошувати відповідача на огляд пошкодженого транспортного засобу, а відповідач не надав альтернативного розрахунку, висновку експерта чи інших доказів на спростування заявленого розміру шкоди.
Ухвалою суду від 02.06.2026 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» про залучення до участі у справі №910/5702/26 в якості третіх осіб ОСОБА_3 та Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» відмовлено та у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» про призначення судової автотоварознавчої експертизи відмовлено.
03.06.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи.
Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.
Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.
05.01.2023 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (далі за текстом-Договір), що підтверджується страховим полісом CLAU-27996, предметом якого є страхування транспортного засобу Ford EDGE, державний номер НОМЕР_2 , 2017 року випуску, страховою сумою 769 000,00 грн. Підставою визначення розміру збитку договором визначено рахунки СТО офіційного дилера, погоджені страховиком. 
14.12.2023 у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford EDGE, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля Mercedes-Benz Actros, державний номер НОМЕР_3 , унаслідок якої транспортний засіб страхувальника отримав механічні пошкодження. 
19.12.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДІ-КРАЙ МОТОРЗ» сформовано рахунок № КМдС-0023292 на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.
20.12.2023 ОСОБА_3 подано заяву про виплату страхового відшкодування, 22.12.2023 Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт № 17548, а 26.12.2023 на підставі платіжної інструкції № 7400 виплачено страхове відшкодування у розмірі 139 104,08 грн.
07.02.2024 за результатами виконаного ремонту Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДІ-КРАЙ МОТОРЗ» складено акт виконаних робіт № КМдСА-024695. 
На запит Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» суб`єктом оціночної діяльності СПД «Горобець Ю.М.» здійснено розрахунок коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу Ford EDGE, яким визначено коефіцієнт фізичного зносу 0,487. 
16.04.2024 Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» направило Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» вимогу № 15/04/8/2/1481-24 про відшкодування шкоди в порядку суброгації. 
22.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» звернулося до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» листом № 22/04. У відповідь листом № 15/04/8/2/1526-24 від 30.04.2024 Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» надало копію розрахунку коефіцієнта фізичного зносу, розрахунок суми матеріального збитку Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» та відповідні пояснення. 
17.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» листом № 16/05 запропонувало Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» передати пошкоджені та замінені запасні частини автомобіля Ford EDGE відповідно до рахунку № КМдС-0023292 від 19.12.2023 та акту виконаних робіт № КМдСА-024695, а також надати копію зазначеного акту виконаних робіт. 
16.05.2025 Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» надало відповідь № 15/04/8.2/0700-25 на лист Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» № 16/05 від 17.05.2024. 
Посилаючись на здійснену страхову виплату, часткове відшкодування шкоди Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» у розмірі 80 550,17 грн та наявність різниці між фактичними витратами і отриманим страховим відшкодуванням, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» 55 353,91 грн у порядку суброгації.
Надавши правову оцінку спірним правовідносинам, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі з наведених нижче підстав.
Положення статті 22 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Також статтею 27 Закону України "Про страхування" (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) та статтею 993 Цивільного кодексу України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб Ford EDGE, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був застрахований у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» за договором добровільного страхування наземного транспорту (страховий поліс) № CLAU-27996 від 05.01.2023. Розмір витрат на відновлювальний ремонт визначено на підставі рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІДІ-КРАЙ МОТОРЗ» № КМдС-0023292 від 19.12.2023, відповідно до умов договору страхування, якими передбачено, що підставою для визначення розміру збитків є рахунки СТО офіційного дилера, погоджені страховиком.
На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування від 20.12.2023 та страхового акту № 17548 від 22.12.2023 Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування.
На виконання умов договору страхування та вимог законодавства про страхування Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 139 104,08 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7400 від 26.12.2023, наявною в матеріалах справи.
Таким чином, розмір фактично понесених позивачем витрат, а також підстави виникнення права суброгаційної вимоги підтверджуються належними та допустимими доказами, а саме: договором добровільного страхування наземного транспорту (страховим полісом) № CLAU-27996 від 05.01.2023, заявою про виплату страхового відшкодування від 20.12.2023, рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІДІ-КРАЙ МОТОРЗ» № КМдС-0023292 від 19.12.2023, страховим актом № 17548 від 22.12.2023, актом виконаних робіт № КМдСА-024695 від 07.02.2024 та платіжною інструкцією № 7400 від 26.12.2023 про виплату страхового відшкодування у сумі 139 104,08 грн.
Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що ним було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, Позивач відповідно до ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув право зворотної вимоги (суброгації) до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №910/2603/17 виснувала, що перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією. При цьому помилковим є ототожнення права вимоги, визначеного статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України, із правом вимоги (регресу), визначеного статтею 1191 Цивільного кодексу України, оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес.
Так, на відміну від суброгації у страхових відносинах, де, як вже зазначено вище, право вимоги переходить від потерпілого (страхувальника) до страховика, а деліктне зобов`язання продовжує існувати, при регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи.
Це виходить із змісту статей 599 та 1191 Цивільного кодексу України, згідно з якими зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Зважаючи на зміст наведених норм Цивільного кодексу України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.
В цілому як за змістом статті 1191, так і за змістом статті 993 Цивільного кодексу України і статті 27 Закону України "Про страхування" йдеться про виконання обов`язку боржника перед потерпілим третьою особою. Водночас ці норми встановлюють різний порядок виникнення прав вимоги до винної особи у деліктному зобов`язанні.
При цьому при суброгації у страхових відносинах деліктне зобов`язання продовжує існувати та відбувається лише заміна кредитора - право вимоги переходить від потерпілої особи до страховика.
При регресі право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання.
У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію.
З урахуванням наведеного до позивача, який виплатив страхувальнику страхове відшкодування за Договором страхування, в межах фактичних затрат перейшло право вимоги, яке страхувальник (потерпілий) мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об`єктів страхування.
Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.
Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України „Про страхування").
Отже, згідно положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" (у редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин) до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Разом із тим виплата страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (порядок, умови, розмір, тощо) регулюється положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності - полісом.
Заміна кредитора у зобов`язанні жодним чином не може впливати на зміст зобов`язання - права і обов`язки сторін, які виникають у правовідносинах з виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, в тому числі на порядок та умови здійснення страховиком цивільно-правової відповідальності страхового відшкодування.
При цьому суд зазначає, що до нового кредитора перейшли права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України).
Судом установлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz Actros, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС», була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «ІНГО» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
На виконання умов зазначеного договору Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 80 550,17 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Оскільки розмір виплаченого страхового відшкодування не покрив фактичних витрат Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на відшкодування шкоди, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» із вимогою про відшкодування різниці у порядку суброгації, а в подальшому - з відповідним позовом до суду про стягнення 55 353,91 грн.
Судом встановлено, що відповідач листом від 17.05.2024 запропонував позивачу передати пошкоджені та замінені запасні частини транспортного засобу та надати акт виконаних робіт. Проте зазначений лист не свідчить про виконання відповідачем обов`язку щодо відшкодування шкоди та не спростовує розміру заявлених позовних вимог, оскільки не містить доказів здійснення компенсації збитків або доказів неправильності визначення їх розміру.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний у межах встановленого ліміту відшкодувати шкоду, заподіяну майну третьої особи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з підпунктом 12.1 статті 12 зазначеного Закону страхове відшкодування зменшується на суму франшизи.
Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснити страхове відшкодування у повному обсязі в межах ліміту відповідальності з урахуванням франшизи, встановленої полісом.
Відповідно до пункту 77 статті 1 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством. Разом з цим положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють, що страховик відшкодовує шкоду в межах ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22 Закону), при цьому розмір страхового відшкодування зменшується на суму франшизи (підпункт 12.1 статті 12 Закону).
Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків визначається, виходячи з реальної вартості відновлення пошкодженого майна.
Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди покладається на страховика винної особи у межах встановленого ліміту відповідальності та з урахуванням франшизи.
Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» здійснило на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» страхове відшкодування у розмірі 80 550,17 грн. Оскільки зазначена виплата не покрила фактично понесених позивачем витрат на виплату страхового відшкодування, різниця між фактичним розміром шкоди та сумою отриманого страхового відшкодування становить 55 353,91 грн, яку позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» у порядку суброгації.
Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування не пізніше ніж протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.
Відповідач посилається на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір заявленої до стягнення шкоди, оскільки останній визначено без проведення судової або незалежної автотоварознавчої експертизи, а розрахунок коефіцієнта фізичного зносу виконаний без належного обґрунтування.
Суд відхиляє зазначені доводи з огляду на таке.
Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту (страхового полісу) № CLAU-27996 від 05.01.2023 підставою для визначення розміру збитку визначено рахунки станції технічного обслуговування офіційного дилера, погоджені страховиком. Отже, саме такий спосіб визначення вартості відновлювального ремонту був погоджений сторонами договору страхування.
Матеріалами справи підтверджується, що визначення вартості відновлювального ремонту здійснено Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДІ-КРАЙ МОТОРЗ», яке виконувало ремонт транспортного засобу, що підтверджується рахунком № КМдС-0023292 від 19.12.2023 та актом виконаних робіт № КМдСА-024695 від 07.02.2024.
При цьому розрахунок коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу виконано суб`єктом оціночної діяльності СПД Горобець Ю.М., а Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» саме на підставі зазначеного розрахунку визначено суму страхового відшкодування у розмірі 80 550,17 грн.
Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 06.07.2018 у справі №924/675/17 не спростовує заявлених вимог, оскільки наведена правова позиція передбачає можливість визначення розміру шкоди як на підставі висновку експертизи, так і документів станції технічного обслуговування, на якій фактично здійснено ремонт транспортного засобу.
Доводи відповідача про необхідність підтвердження розміру шкоди виключно висновком судової або незалежної автотоварознавчої експертизи є безпідставними, оскільки відповідно до статей 73, 74, 76 та 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, що входять до предмета доказування, підтверджуються належними та допустимими доказами, а законом не встановлено виключного способу доказування розміру шкоди у спорах, що виникають із суброгації.
У даному випадку матеріали справи містять рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІДІ-КРАЙ МОТОРЗ» № КМдС-0023292 від 19.12.2023 на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу Ford EDGE, державний номер НОМЕР_2 , акт виконаних робіт № КМдСА-024695 від 07.02.2024, страховий акт № 17548 від 22.12.2023, заяву про виплату страхового відшкодування від 20.12.2023, а також платіжну інструкцію № 7400 від 26.12.2023, відповідно до якої Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» виплачено страхове відшкодування у розмірі 139 104,08 грн, що підтверджує фактичну вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу та понесені позивачем витрати.
Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що його не було повідомлено про проведення огляду пошкодженого транспортного засобу Ford EDGE, державний номер НОМЕР_2 .
Нормами Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умовами договору добровільного страхування не передбачено обов`язку страховика повідомляти особу, відповідальну за заподіяння шкоди, або її роботодавця про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу.
Крім того, сам по собі факт неповідомлення відповідача про проведення такого огляду не спростовує ані факту пошкодження транспортного засобу, ані факту здійснення його ремонту, ані понесених позивачем витрат, які підтверджуються матеріалами справи.
Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем проігноровано відповідь на вимогу № 15/04/8/2/1526-24 від 30.04.2024 та лист № 16/05 від 17.05.2024 щодо передачі пошкоджених і замінених запасних частин транспортного засобу.
Як убачається з матеріалів справи, листом № 15/04/8/2/1526-24 від 30.04.2024 позивач надав відповідачу копію розрахунку коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, розрахунок суми матеріального збитку Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» та відповідні пояснення. Надалі на лист відповідача № 16/05 від 17.05.2024 позивачем надано відповідь № 15/04/8.2/0700-25 від 16.05.2025. 
При цьому обставини листування сторін, а також питання передачі пошкоджених чи замінених деталей транспортного засобу не впливають на встановлення факту настання страхового випадку, здійснення позивачем страхової виплати, переходу до нього права вимоги в порядку суброгації та визначення розміру заявлених до стягнення збитків.
Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактично понесених витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz Actros, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС», на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «ІНГО», яке здійснило страхове відшкодування у розмірі 80 550,17 грн.
Оскільки виплачене Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» страхове відшкодування не покрило фактичних витрат позивача на виплату страхового відшкодування у розмірі 139 104,08 грн, до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» перейшло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» у частині невідшкодованої шкоди в сумі 55 353,91 грн.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» 55 353,91 грн є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» про стягнення 55 353,91 грн задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРАКС» (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9-А, офіс 369, код 40552619) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» (08131, Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 60-А, код 35429675) 55 353 (п`ятдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят три) грн 91 коп. страхового відшкодування в порядку суброгації та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.
З текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.
Повний текст рішення складено та підписано 24.07.2026.
Суддя Марія ДЕМИДОВА