Справа № 953/9989/26 
н/п 3/953/1853/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2026 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду міста Харкова Демченко С.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника - адвоката Романченка О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,
У С Т А Н О В И В
10 липня 2026 року о 23 годині 55 хвилин ОСОБА_1 керувала автомобілем Мазда 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 у м. Харкові по вул. Сумській, 68, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора Drager. Результат огляду склав 0,28 ‰. З результатами огляду ОСОБА_1 не погодилася. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовилася, що зафіксовано на бодікамери поліцейського, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 2.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що дійсно 10 липня 2026 року близько 23 години керувала транспортним засобом. Зазначила, що того дня разом із друзями відпочивала у закладі та перед виїздом додому випила декілька ковтків алкогольного напою. У подальшому її транспортний засіб зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що вона погодилася. За результатами огляду було встановлено, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, з чим вона не погодилася. Після цього працівники поліції запропонували їй проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що вона відповіла, що їй необхідно зв`язатися зі своїм адвокатом та порадитися з ним. Однак працівники поліції зазначили, що не можуть чекати, та повідомили, що за таких обставин складуть стосовно неї протокол за фактом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначила, що вона не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінням в медичному закладі. 
Захисник – адвокат Романченко О.М. у судовому засіданні заявив письмове клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування клопотання посилався на те, що з долучених до матеріалів протоколу відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а лише просила час для зв`язку з адвокатом, щоб з`ясувати порядок дій, що прямо зафіксовано на відеозаписі («я не відмовлялась та не погоджувалась, я чекаю на відповідь адвоката»). Вказав, що від моменту пропозиції працівників поліції проїхати до медичного закладу до рішення поліцейських кваліфікувати це як відмову пройшло менше 30 секунд. На переконання сторони захисту, відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_1 намагалася «затягувати» час, оскільки вона декілька разів повідомляла співробітникам поліції про те, що зв`язується з адвокатом з метою отримання від нього роз`яснень щодо порядку дій у такій ситуації. Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції про те, що не відмовляється від проходження огляду в медичному закладі. Посилався на те, що направлення на огляд в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не вручалося та було складено після відмови від проходження від огляду в медичному закладі іншим поліцейським. 
Суд вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 716244 від 11 липня 2026 року та додані до нього матеріали, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, дійшов до такого висновку.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).
Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Пунктом 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Із аналізу наведених норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків).
Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто поліцейським встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України. Протокол складений з дотриманням вимог ст.ст. 254 КУпАП та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується доказами, що містяться у справі:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 716244 від 11 липня 2026 року;
- відеозаписом з бодікамери, на якому зафіксований факт руху автомобіля та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 липня 2026 року, у якому в графі "результати огляду" зазначено «не доставлявся»;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому в графі «результати огляду на стан сп`яніння» зазначено «відмова»;
- рапортом інспектора взводу 2 роти 6 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП;
- довідкою в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області Букалової О., з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_3 .
У судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам законодавства, і він складений та підписаний уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.
Оцінюючи зібрані у справі докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, доходжу висновку, що ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, з системного аналізу вищезазначених норм вбачається, що проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності для того підстав, є обов`язком водія, а не його правом. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які долучені до матеріалів справи вбачається, що на них зафіксований рух транспортного засобу Мазда 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у зв`язку з незгодою з результатами огляд на стан алкогольного сп`янінням із застосуванням газоаналізатора Drager. 
Зокрема, з відеозапису № 470738 вбачається:
00:10:27 працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у зв`язку з її незгодою з результатами огляду, проведеного на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Drager.
00:11:08 ОСОБА_1 повідомила, що випила декілька ковтків алкогольного напою перед тим, як її зупинили поліцейські.
00:11:15 працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 у разі незгоди з результатами огляду, проведеного на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Drager, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в обласному наркологічному диспансері і здати аналізи: біологічне середовище, кров або сечу.
00:11:42 ОСОБА_1 відповіла працівнику поліції: «Я нічого не хочу. Я хочу додому».
00:13:40 працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що результати її огляд на стан сп`яніння – 28 промілле, є порушенням п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.30 КУпАП, роз`яснили їй, що у разі незгоди з результатами огляду вона може проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмова від проходження огляду у медичному закладі також передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
00:14:11 працівник поліції знову пропонує ОСОБА_1 проїхати в наркологічний диспансер для огляду у разі незгоди з результатом огляду за допомогою Драгеру.
00:14:47, 00:16:22 та 00:17:36 ОСОБА_1 знову запитувала у працівників поліції про наслідки у разі її відмови від проходження огляду в медичному закладі.
О 00:22:20 співробітник поліції роз`яснив ОСОБА_1 її права, передбачені положеннями статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.
О 00:23:12 ОСОБА_1 повідомила, що наразі чекає на відповідь від свого адвоката та пізніше повідомить, чи поїде до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначені обставини, зафіксовані на відеозаписі нагрудного відеореєстратора № 470738, у своїй сукупності дають підстави для висновку про те, що дії ОСОБА_1 свідчать про свідому відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Так, після проходження ОСОБА_1 процедури огляду за допомогою драгер та висловлення незгоди з його результатом працівники поліції неодноразово – тричі ( 00:10:27, 00:11:15, 00:14:11) чітко та однозначно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі у зв`язку з її незгодою з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу. Таким чином, водій достеменно розуміла суть та мету пропозиції. 
При цьому, реакція ОСОБА_1 на повторну пропозицію - відповідь «Я нічого не хочу. Я хочу додому» (00:11:42) за своїм змістом є прямим та недвозначним вираженням незгоди з проходженням запропонованого огляду, що свідчить про усвідомлене небажання виконувати законну вимогу поліцейського.
Крім того, о 00:13:40 працівники поліції повторно роз`яснили ОСОБА_1 її право проїхати до медичного закладу для проходження огляду у зв`язку з незгодою з результатами огляду на місці зупинки, чим було усунуто будь-які сумніви щодо розуміння нею процедури та наявних у неї варіантів дій.
На переконання суду, факт неодноразового уточнення ОСОБА_1 можливих наслідків відмови (о 00:14:47, 00:16:22, 00:17:36) свідчить про те, що вона усвідомлювала правову природу своїх дій та можливість притягнення до відповідальності, проте, попри отримані роз`яснення, конкретної згоди на проходження огляду в медичному закладі не надала.
Окрім того, о 00:22:20 співробітник поліції додатково роз`яснив ОСОБА_1 її права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, після чого вона о 00:23:12 повідомила лише про очікування відповіді від адвоката, не висловивши згоди на проходження огляду.
Лише деякий час після цього ОСОБА_1 почала наполягати на проходженні огляду у медичному закладі, висловивши сумніви у результатах алкотестру Драгер.
Суд зауважує, що положеннями КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі не передбачений обов`язок працівника поліції необмежену кількість разів пропонувати особі проходити медичний огляд на місці зупинки або у медичному закладі.
За таких обставин сукупність часового проміжку, наданого для прийняття рішення, кількості роз`яснень з боку працівників поліції щодо суті вимоги та її наслідків, а також відсутності з боку ОСОБА_1 чіткої та однозначної згоди на проходження огляду в медичному закладі, дає підстави вважати, що її поведінка мала характер свідомого ухилення від виконання законної вимоги поліцейського, що утворює об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Доводи захисту про те, що направлення на огляд у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не вручалося та було фактично складено після зафіксованої відмови іншим поліцейським, а не тим інспектором, який безпосередньо здійснював зупинку транспортного засобу та роз`яснення прав, не спростовують встановленого факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, з огляду на таке.
Сам факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння встановлюється не моментом вручення чи оформлення направлення, а поведінкою та висловлюваннями водія, які передували цьому документу. 
Направлення на огляд є похідним документом, що фіксує факт скерування особи до закладу охорони здоров`я, проте його оформлення після усної відмови водія від проїзду до медичного закладу є логічним та послідовним, а не таким, що спотворює зміст події правопорушення: неможливо оформити направлення на огляд до того, як особа висловила саму потребу в такому огляді чи незгоду з ним.
Щодо доводу про складення направлення іншим поліцейським, а не тим інспектором, який безпосередньо здійснював зупинку та провадження у справі, слід зазначити, що чинне законодавство не встановлює обов`язку виключно одного й того самого поліцейського здійснювати усі процесуальні дії у межах однієї зупинки транспортного засобу. Ключове значення має встановлення самого факту відмови особи від проходження огляду, зафіксованого належним чином (відеозаписом), а не розподіл технічних функцій між співробітниками поліції на місці подій.
За таких обставин, встановлені судом порушення порядку оформлення направлення на огляд, на які посилається захист, мають процедурний характер та не є достатньою підставою для спростування самого факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених судом.
Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою і дії посадової особи, яка його складала у порядку, передбаченому законом, ОСОБА_1 не оскаржувала.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надала.
З урахуванням викладеного, кваліфікую дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Матеріали справи не містять даних щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Згідно з довідкою, складеною в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області Букаловою О., ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_3 .
На підставі викладеного, для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень вважаю за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 268, 280, 283-285, 287, 288, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: сплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 716244 від 11 липня 2026 року).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем її проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.
Повний текст постанови складений та підписаний 14 вересня 2026 року.
Суддя С.В. Демченко