УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №287/444/26 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В. 
Номер провадження №33/4805/1287/26
Категорія ст.294 КУпАП Доповідач Костюкович С. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Костюкович С.І., отримавши апеляційну скаргу захисника – адвоката Антонюк В.О., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 12.06.2026, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, захисник – адвокат Антонюк В.О., подав на вказане судове рішення апеляційну скаргу.
Разом із апеляційною скаргою (в тексті апеляційної скарги) захисник – адвокат Антонюк В.О. заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Олевського районного суду Житомирської області від 12.06.2026.
Вказане клопотання про поновлення строку на оскарження постанови захисник – адвокат Антонюк В.О. обгрунтував тим, що копію постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 не отримав, натомість лише він захисник отримав копію постанови суду першої інстанції 13.07.2026 р. в приміщенні Олевського районного суду Житомирської області.
Також захисник – адвокат Антонюк В.О. зазначає, що у період із 15.07.2026 по 06.08.2026 р. він перебував у відпустці за межами області, що позбавило можливості вчасно оскаржити прийняте рішення суду від 12.06.2026 року.
Наведені обставини вважає поважними причинами для поновлення строку на оскарження.
Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що клопотання захисника – адвоката Антонюка В.О. про поновлення строку на оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.
Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення. 
В даній справі відповідно до частини другої статті 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 12.06.2026 року закінчився 22 червня 2026 року.
Апеляційну скаргу в цій справі захисник – адвокат Антонюк В.О. подав 10.08.2026 року, шляхом її відправлення Укрпоштою рекомендованим поштовим відправленням № 1150100538011, що підтверджується наявним у матеріалах справи поштовим конвертом із відмітками на ньому відділення Укрпошти (а.с.46).
Тобто захисник подав апеляційну скаргу через 1 місяць і 28 днів після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Вирішуючи клопотання захисника - адвоката Антонюка В.О. про поновлення строку на оскарження апеляційний суд зазначає, що пропущений строк на апеляційне оскарження може бути поновлений лише за наявності поважних причин, які мають бути належним чином обґрунтовані стороною, що подає відповідне клопотання.
За сталою практикою Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним, зокрема щодо дотримання процесуальних строків. Такі обмеження є сумісними з гарантіями справедливого суду за умови, що вони переслідують легітимну мету та є пропорційними. ЄСПЛ в своїх рішенням наголошував, що сторони повинні проявити належну обачність у захисті своїх прав та вживати заходів для своєчасного ознайомлення з процесуальними рішеннями.
ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово відзначав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Захисник – адвокат Антонюк В.О. визнав і зазначив в апеляційній скарзі, що копію постанови суду першої інстанції він одержав 13.07.2026 р.
Ця обставина підтверджується і наявною у матеріалах справи розпискою адвоката (а.с.40).
Отже, отримавши копію постанови 13 липня 2026 року, захисник ще із цього дня (із 13.07.2026) ознайомився із змістом постанови суду першої інстанції та мав реальну можливість оскаржити цю постанову суду.
Натомість, своє право в розумний, передбачений законом строк на апеляційне оскарження, захисник – адвокат Антонюк В.О. не реалізував, а тому пропустив строк на оскарження без поважних причин.
Посилання захисника – адвоката Антонюка В.О. на те, що із 15.07.2026 по 06.08.2026 р. він перебував у відпустці за межами області, що позбавило можливості вчасно оскаржити прийняте рішення суду нічим не підтверджене, адже захисник не надав апеляційному суду разом із апеляційною скаргою та заявленим в ньому клопотанні жодних доказів його перебування у відпустці в зазначений ним період.
Інших достатніх розумних аргументів, та які були б підтверджені доказами, і які б об`єктивно завадили захиснику вчасно подати апеляційну скаргу, або хоча б звернутись із апеляційною скаргою впродовж 10 днів з дня одержання копії постанови суду першої інстанції (із 14.07.2026 (тобто із наступного дня після одержання копії постанови) по 23.07.2026) захисник у своєму клопотанні про поновлення строку на оскарження не навів.
Апеляційний суд зазначає, що процесуальні строки мають персоніфікований характер, а їх дотримання або пропуск оцінюється щодо конкретного суб`єкта, який вчиняє процесуальну дію, що узгоджується із правовими висновками Верховного Суду (зокрема, постанова Верховного Суду від 17 березня 2026 року у справі №727/14791/25, провадження № 51-378 км 26).
Тому, проаналізувавши клопотання захисника – адвоката Антонюка В.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що з урахуванням всього вищенаведеного, воно не містить достатнього підтвердженого обгрунтування поважності причин пропуску ним строку на оскарження постанови суду першої інстанції, прийнятої 1 місяць і 28 днів до дати подання апеляційної скарги.
В матеріалах справи також наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, за змістом якого також і ОСОБА_1 одержав поштове відправлення суду із копією постанови 13.07.2026, тобто в той же самий день, що і захисник.
За таких обставин апеляційний суд прийшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції за клопотанням захисника – адвоката Антонюка В.О, а отже у задоволенні клопотання суд відмовляє.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання захисника - адвоката Антонюка Віктора Олександровича, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Олевського районного суду Житомирської області від 12.06.2026, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмовити.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя