ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" вересня 2026 р. справа № 300/3956/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Фермерського господарства «Вербава» про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (далі – позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Фермерського господарства «Вербава» (далі – ФГ «Вербава», відповідач) про стягнення податкового боргу, який утворився внаслідок несплати податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств на суму 237 110,17 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом у сумі 237 110,17 грн, що виник унаслідок несплати податку на прибуток. Враховуючи те, що у встановлений законом строк та ігноруючи податкову вимогу, надіслану відповідачу, сума податкового боргу добровільно не сплачена, позивач просить стягнути дану заборгованість з відповідача.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.06.2026 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
22.06.2026 від відповідача на адресу суду надійшов відзив, у якому викладені заперечення проти позову. Зазначено, що податкова вимога від 19.03.2025 №0005664-1305-0919 була сформована у зв`язку з наявністю податкового боргу в сумі 200 842,04 грн. Проте, відповідний податковий борг був повністю погашений, що підтверджується ухвалами суду по справах №300/3972/25 та №300/438/26, якими залишено без розгляду позовні заяви податкового органу. Отже, на думку представника відповідача, після повного погашення податкового боргу податкова вимога вважається відкликаною відповідно до п. 60.2 ст. 60 ПК України. Водночас, без надсилання платнику податків податкової вимоги щодо нового податкового боргу контролюючий орган не набув права на примусове стягнення такого боргу у судовому порядку (а.с. 26-28).
30.06.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив, у якій звернуто увагу, що термін сплати податкових зобов`язань згідно поданої податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 02.03.2026 №9438251624 (на підставі якої виник в тому числі податковий борг, що є предметом розгляду цієї справи) становить 11.03.2026, тобто на момент погашення зобов`язань, що були заявлені до стягнення у справі №300/438/26 в інтегрованій картці платника утворився новий борг, який пізніше заявлений у цій справі №300/3956/26. Отже, за доводами позивача, податковим органом сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 19.03.2025 №0005664-1305-0919, яка на даний момент є чинна та не відкликана, а тому мають місце підстави для стягнення боргу з відповідача в судовому порядку (а.с. 34-35).
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановив наступне.
Фермерське господарство «Вербава» знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби.
Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про борг станом на травень 2026 року, за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою податку на прибуток на загальну суму 237 110,17 грн, з них 209 031,25 грн – податкове зобов`язання та 28 078,92 грн – пеня (а.с. 4).
Податкові зобов`язання у встановлений законом строк відповідач не сплатив, у результаті чого виникла податкова заборгованість на зазначену суму.
У зв`язку із добровільною несплатою податкових зобов`язань відповідачем, реалізуючи свої повноваження, позивач звернувся з цим позовом до суду з метою стягнення податкового боргу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі – ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.
Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу встановлює, що грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання – сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до статті 49 пункту 49.1 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Згідно із статті 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Так, суд встановив, що відповідачем до контролюючого органу подано:
податкову декларацію з податку на прибуток за 2025 рік від 19.02.2026 на суму 204 409,00 грн (а.с. 8 -10), при цьому, враховуючи часткове погашення, сума податкового зобов`язання становить 164 139,25 грн;
уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток за 2025 рік від 01.04.2026 на суму 44 892,00 грн (а.с. 1).
Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, податкові зобов`язання відповідача зі сплати податку на прибуток згідно вищезазначеної декларації у відповідності до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України є узгодженими з моменту подання такої декларації.
Окрім цього, судом встановлено, що позивачем ФГ «Вербава» нараховано пеню.
У відповідності до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Згідно пп. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПК України, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Судом встановлено, що податковим органом відповідачу нараховано пеню за платежем «податок на прибуток» у розмірі 28 072,92 грн, що підтверджується розрахунком пені (а.с. 18).
Таким чином, згідно із поданим контролюючим органом витягом з ІКПП, за відповідачем залишається несплаченим податковий борг зі сплати податкового зобов`язання з податку на прибуток на 237 110,17 грн, з них 209 031,25 грн – податкове зобов`язання та 28 078,92 грн – пеня (а.с. 19, 36).
Підпунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України позивач направив відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 19.03.2025 за №0005664-1305-0919 з детальним розрахунком податкового боргу (а.с. 5), які отримано останнім 26.03.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 6).
При цьому, щодо доводів відповідача про те, що така вимога є відкликаною, то суд зазначає, що в даному випадку податковий борг виник на підставі податкової декларації з податку на прибуток підприємств №9438251624 на суму 204 409,00 грн та термін сплати податкових зобов`язань згідно поданої податкової декларації становить 11.03.2026. Вказане підтверджується і прослідковується у витягу з інтегрованої картки платника податків (а.с. 36). 
Тобто, на момент погашення зобов`язань, що були заявлені до стягнення у справах №300/3972/25 та №300/438/26, на що посилається відповідач, в інтегрованій картці платника утворився новий борг, який і був в подальшому заявлений у цій справі №300/3956/26.
Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 19.03.2025 №0005664-1305-0919, яка на даний момент є чинна та не відкликана.
Згідно із пунктом 87.1. статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Докази погашення податкового боргу у матеріалах справи відсутні.
Таким чином, контролюючим органом дотримано процедуру повідомлення відповідача про наявні податкові зобов`язання та набуття податкового зобов`язання статусу податкового боргу.
Згідно підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право позивача на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Враховуючи те, що відповідачем не сплачено грошове зобов`язання у терміни, визначені Податковим кодексом України, на переконання суду, звернення податкового органу до суду із позовом про стягнення у спосіб, визначений Податковим кодексом України, є обґрунтованим та правомірним.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач зобов`язаний погасити заявлену до стягнення суму податкового боргу. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення такого спору, крім того, даний обов`язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ВИРІШИВ:
позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) до Фермерського господарства «Вербава» (код ЄДРПОУ 37837926, вул. Лепкого, 3, с. Букачівці, Івано-Франківський район, Івано-Франківська обл., 77065) про стягнення заборгованості – задовольнити. 
Стягнути з Фермерського господарства «Вербава» (код ЄДРПОУ 37837926, вул. Лепкого, 3, с. Букачівці, Івано-Франківський район, Івано-Франківська обл., 77065) в дохід бюджету податковий борг у розмірі 237 110 (двісті тридцять сім тисяч сто десять) грн 17 коп. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя  /підпис/  Кафарський В.В.