Справа №442/6353/26 
Провадження №2/442/2584/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого судді – Хомик А.П., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
встановив :
17.08.2026 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позову вказує на те, що є власницею житлової квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідно Договором купівлі-продажу квартири від 3 червня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Мицак Ю.Р та Витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №169046828 від 03.06.2019. 
Відповідно до п.п. 7.1 п.7 Прикінцеві положення вказаного договору Продавці, тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язуються не пізніше 31 травня 2021р. зняти з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих осіб.
Проте згідно Витягу №007922/36-2026 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданого 05.08.2026р. Відділом-Центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані наступні особи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Як вбачається із зазначеного Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Відповідач 1 та Відповідач 2 всупереч умовам Договору не знялись з реєстрації місця проживання, яка належить їй.
Вказує, що відповідачі у справі ОСОБА_2 ОСОБА_3 зареєстровані, але фактично в квартирі не проживають з 2019 року, особистих речей Відповідачів у даній квартирі немає, що підтверджується Актом про фактичне непроживання №37 від 11.08.2026 виданим ОСББ «Перлина».
Місце фактичного проживання Відповідачів їй невідоме, а тому вона не має можливості врегулювати спір в досудовому порядку.
Через те, що Відповідачі зареєстровані у даній квартирі, вона змушена сплачувати комунальні послуги у більшому розмірі та не можу в повному обсязі користуватись своїм майном, а саме не має можливості впорядкувати документи на дану квартиру.
З метою зняття Відповідачів з реєстрації місця проживання вона самостійно звернулася до Відділу Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, проте отримала усну відмову по причині того, що потрібно підтвердження про зняття Відповідачів з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. 
Ухвалою від 19.08.2026 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 15.09.2026.
Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачам.
Як вбачається з повернутої кореспонденції, яка направлялась на адресу відповідачів, така ними не отримувалась. Відправлення повернуто за зворотною адресою, причина повернення: "закінчення встановленого терміну зберігання".
Пунктом 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд даної справи, а тому суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідачами ані клопотання про розгляд справи за участю сторін, ані відзиву на позовну заяву суду не надано.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 03.06.2019 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Мицак Ю.Р., ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказане також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 169046828 від 03.06.2019.
В належній їй квартирі, крім неї є зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується Витягом №007922/36-2026 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданим 05.08.2026р. Відділом-Центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області.
Згідно з Актом від 11.08.2026, складеного ОСББ «Перлина», комісія провівши обстеження фактичного проживання, встановила факт не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , з 2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Беручи до уваги наведене те, що відповідачі в будинку не проживають з 2019 року, їх особистих речей там не має, участі у спільному побуті не беруть та витрат по утриманню будинку чи сплаті комунальних послуг не несуть, суд дійшов висновку про те, що такі їх дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачами не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що вони самостійно залишили житлове приміщення і протягом тривалого часу не намагалися вселитись у таке, тому їх слід визнати такими, що втратили право користування вказаною квартирою.
Відповідно до частин 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,–
ухвалив :
Позов задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 . 
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Дата складення повного судового рішення 15.09.2026.

Суддя А.П. Хомик