154/2362/26 
2/154/1465/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
07 липня 2026 року м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області у складі:
головуючого судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
10 червня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 08.11.2025-100001505 від 08 листопада 2025 року у розмірі 52 650 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 08 листопада 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 08.11.2025-100001505, за умовами якого відповідачці надано кредит у розмірі 15 000 грн строком на 181 день, з датою повернення кредиту 07 травня 2026 року.
Позивач зазначив, що кредитний договір укладено в електронній формі, шляхом прийняття відповідачкою пропозиції про укладення кредитного договору та підписання документів електронним підписом одноразовим ідентифікатором, надісланим на фінансовий номер телефону відповідачки.
Позивач послався на те, що свої зобов`язання виконав належним чином, кредитні кошти у сумі 15 000 грн були перераховані відповідачці на платіжну картку, реквізити якої зазначені у договорі, однак відповідачка взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів та комісії не виконала.
У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 52 650 грн, яка складається з: 15 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 27 150 грн заборгованості за процентами, 3 000 грн заборгованості за комісією, 7 500 грн відсотків, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.
Також позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп. та витрати, пов`язані з надсиланням відповідачці копії позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення, у розмірі 123 грн 78 коп.
Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою суду від 11 червня 2026 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача до суду не з`явився. У позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, за наявними у справі доказами, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявною у справі розпискою про отримання рекомендованого повідомлення. Причин неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не подала.
З огляду на належне повідомлення відповідачки про дату, час та місце розгляду справи, її неявку без повідомлення причин, неподання відзиву, а також відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд відповідно до статей 223, 280 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», ідентифікаційний код юридичної особи 37356833, місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133, літера А.
Згідно з наданою позивачем пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (офертою), така пропозиція є пропозицією ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» укласти електронний кредитний договір у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Дата набрання чинності пропозицією визначена 08 листопада 2025 року, дата та час укладення — 08 листопада 2025 року о 16 год. 27 хв. У цій пропозиції зазначено, що вебсайтом кредитодавця, з використанням якого укладено договір № 08.11.2025-100001505, є вебсайт ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». 
Відповідно до розділу 2 пропозиції електронний кредитний договір складається з електронних документів, які містять усі його істотні умови, а саме: пропозиції про укладення кредитного договору, розміщеної на вебсайті кредитодавця у загальному доступі та в особистому кабінеті позичальника; заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, отриманого ним у повідомленні на номер телефону, вказаний при ідентифікації на сайті. 
Із доданих до матеріалів справи даних BankID НБУ вбачається, що інформація щодо відповідачки отримана з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача. За результатами такої ідентифікації зазначено: ПІБ позичальниці — ОСОБА_1 , РНОКПП — НОМЕР_1 , дата народження — ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер телефону — НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання — АДРЕСА_1 , а також АДРЕСА_1 ; документ, що ідентифікує позичальницю, — idpassport № НОМЕР_3 , орган видачі 0712, дата видачі 16 вересня 2025 року, строк дії до 16 вересня 2035 року. 
У заявці до кредитного договору зазначено, що кредитодавцем є ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», а позичальницею — ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , дата видачі 16 вересня 2025 року, орган видачі 0712, ІПН НОМЕР_1 . Також у заявці зазначено реквізити належного позичальниці електронного платіжного засобу для надання коштів за цим та наступними договорами: 4441-11XX-XXXX-1663. 
Відповідно до умов кредитного договору № 08.11.2025-100001505 від 08 листопада 2025 року відповідачці надано кредит на таких умовах: дата надання/видачі кредиту — 08 листопада 2025 року; сума кредиту — 15 000 грн 00 коп.; строк, на який надається кредит, — 181 день з дати його надання; дата повернення кредиту — 07 травня 2026 року. 
Умовами заявки передбачено, що продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту є можливим. Позичальниця має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та строку виплати кредиту на підставі звернення у паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Кредитодавець інформує позичальницю про зміну строку повернення кредиту шляхом відправлення повідомлення в особистий кабінет позичальниці на вебсайті кредитодавця. 
Зі змісту паспорта споживчого кредиту вбачається, що кредит визначений як кредитна лінія, сума/ліміт кредиту становить 15 000 грн, строк кредитування — 181 день з дати його надання, дата надання/видачі кредиту — 08 листопада 2025 року, спосіб перерахування коштів — банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача. Забезпечення за кредитом відсутнє. 
У паспорті споживчого кредиту також зазначено, що процентна ставка становить 324,13 % річних, тип процентної ставки — фіксована, загальні витрати за кредитом — 24 110 грн 04 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, включаючи тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі, — 39 110 грн 04 коп., реальна річна процентна ставка — 4501,33 % річних. 
Згідно з розділом 5 паспорта споживчого кредиту, процентна ставка визначена як фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка зазначена як 0,89 % та розрахована за формулою: (24110,04 / 15000) / 181 ? 100 %. 
У цьому ж розділі паспорта споживчого кредиту зазначено, що проценти, економічною сутністю яких є плата за користування кредитом, розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту або залишку від всієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом або залишком кредиту та на процентну ставку. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту як бази розрахунку на розмір комісії у відсотковому значенні, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. 
Паспорт споживчого кредиту містить графік платежів, за яким передбачено шість чергових платежів по 6 518 грн 34 коп. кожний, з датами платежів: 07 грудня 2025 року, 07 січня 2026 року, 07 лютого 2026 року, 07 березня 2026 року, 07 квітня 2026 року та 07 травня 2026 року. За цим графіком перший платіж включає 4 500 грн процентів та 2 018 грн 34 коп. комісії; другий платіж — 4 650 грн процентів, 981 грн 66 коп. комісії та 886 грн 68 коп. суми кредиту; третій платіж — 4 375 грн 13 коп. процентів та 2 143 грн 21 коп. суми кредиту; четвертий платіж — 3 351 грн 63 коп. процентів та 3 166 грн 71 коп. суми кредиту; п`ятий платіж — 2 729 грн 05 коп. процентів та 3 789 грн 29 коп. суми кредиту; шостий платіж — 1 504 грн 23 коп. процентів та 5 014 грн 11 коп. суми кредиту. 
Окремо у паспорті споживчого кредиту зазначено, що протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними, а кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. 
У частині наслідків прострочення виконання зобов`язань паспорт споживчого кредиту передбачає відсутність пені та штрафів. Водночас зазначено, що позичальниця, яка прострочила виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, зокрема зобов`язання зі сплати кредиту, його частини, процентів, їх частини, комісії або її частини, на вимогу кредитодавця зобов`язана сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 170000 % річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до статті 625 ЦК України. Такі проценти річних можуть нараховуватися, починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання, за кожен день прострочення, а базою їх нарахування є сума простроченого грошового зобов`язання. 
У цьому ж пункті передбачено, що проценти річних не нараховуються на прострочені раніше нараховані проценти річних. Також сторони погодили, що якщо розмір процентів річних, нарахованих за один день прострочення, перевищує 195 грн, за договором застосовується спеціальна договірна умова про зменшення процентів річних за відповідний день, а саме розмір річних, які нараховуються за відповідний день, становить 195 грн. Також зазначено, що проценти річних не нараховуються, якщо сума простроченого грошового зобов`язання є меншою ніж 100 грн. 
Паспорт споживчого кредиту містить підтвердження отримання та ознайомлення споживачкою з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, а також підтвердження отримання всіх пояснень, необхідних для оцінки адаптованості договору до її потреб і фінансової ситуації. Для підписання та укладення договору було зазначено необхідність введення коду із смс-повідомлення, відправленого на номер +380506823658; код підтвердження — A438; дата — 08 листопада 2025 року; споживачка — ОСОБА_1 . Нижче зазначено, що документ підписано одноразовим ідентифікатором A438. 
Таким чином, надані позивачем документи щодо кредитного договору містять відомості про сторони договору, спосіб електронної ідентифікації відповідачки, фінансовий номер телефону, реквізити платіжного засобу, одноразовий ідентифікатор, дату укладення договору, суму кредиту, строк кредитування, дату повернення кредиту, процентну ставку, порядок нарахування процентів, комісію за надання кредиту, графік платежів та договірну умову щодо процентів річних за статтею 625 ЦК України.
З наданого позивачем листа Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих. № 1-0406 від 04 червня 2026 року вбачається, що ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків, внесене до державного реєстру фінансових установ та має ліцензію Національного банку України № 3 від 11 листопада 2013 року.
У цьому ж листі зазначено, що між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» укладено договір на переказ коштів № ФК-П-2024/01-2 від 01 квітня 2024 року.
Відповідно до вказаного листа, на підставі зазначеного договору 08 листопада 2025 року о 16 год. 28 хв. 25 сек. було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_4 у сумі 15 000 грн 00 коп. Номер транзакції в системі iPay.ua — 914932905. Призначення платежу: «Видача за договором кредиту № 08.11.2025-100001505». 
Зазначені відомості узгоджуються з умовами кредитного договору та заявки, у яких способом надання кредиту визначено перерахування коштів на рахунок споживача із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а саме картки з маскованим номером 4441-11XX-XXXX-1663.
Отже, наданий позивачем документ щодо переказу коштів містить відомості про дату, час, суму, платіжну картку, номер транзакції та призначення платежу, які пов`язують перерахування 15 000 грн саме з кредитним договором № 08.11.2025-100001505 від 08 листопада 2025 року.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 08.11.2025-100001505 від 08 листопада 2025 року вбачається, що такий розрахунок складений ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» станом на 28 травня 2026 року щодо кредиту, виданого відповідачці ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у сумі 15 000 грн 00 коп.
У верхній частині розрахунку позивач зазначив загальний розмір заборгованості 52 650 грн 00 коп., яка складається з: основного боргу — 15 000 грн 00 коп.; залишку відсотків — 27 150 грн 00 коп.; залишку відсотків за статтею 625 ЦК України — 7 500 грн 00 коп.; залишку комісій — 3 000 грн 00 коп.; залишку штрафів — 0 грн 00 коп. 
З розрахунку вбачається, що 08 листопада 2025 року, тобто в день видачі кредиту, позивачем відображено основний борг у сумі 15 000 грн 00 коп., нарахування процентів за ставкою 1 % у сумі 150 грн 00 коп. за день, а також нарахування комісії у сумі 3 000 грн 00 коп. Після цього залишок непогашеної комісії у розрахунку обліковується у розмірі 3 000 грн 00 коп.
Розрахунок містить щоденне нарахування процентів за користування кредитом за ставкою 1 % на день від суми кредиту 15 000 грн, тобто по 150 грн 00 коп. за кожен день. Таке нарахування відображене з 08 листопада 2025 року по 07 травня 2026 року включно, що відповідає 181 дню користування кредитом. Загальна сума нарахованих та непогашених процентів за цей період становить 27 150 грн 00 коп. із розрахунку 150 грн 00 коп. ? 181 день.
У розрахунку також відображено, що платежі відповідачкою не вносились: у колонці «Сума платежу, UAH» протягом усього періоду зазначено 0 грн 00 коп., а коригування кредиту не здійснювалось. У зв`язку з цим основний борг протягом усього періоду розрахунку залишався незмінним — 15 000 грн 00 коп.
Щодо відсотків за статтею 625 ЦК України, розрахунок відображає їх нарахування не з дня видачі кредиту, а з 08 грудня 2025 року. Починаючи з цієї дати, у відповідній колонці зазначено щоденне нарахування 195 грн 00 коп. 
Зокрема, 08 грудня 2025 року залишок нарахованих та непогашених відсотків за статтею 625 ЦК України становив 195 грн 00 коп.; 09 грудня 2025 року — 390 грн 00 коп.; 10 грудня 2025 року — 585 грн 00 коп.; надалі така сума збільшувалась щоденно на 195 грн 00 коп.
Станом на 14 січня 2026 року залишок нарахованих та непогашених відсотків за статтею 625 ЦК України становив 7 410 грн 00 коп. 15 січня 2026 року у розрахунку відображено нарахування за цією статтею у сумі 90 грн 00 коп., після чого залишок таких відсотків досяг 7 500 грн 00 коп. Починаючи з 16 січня 2026 року і надалі до кінця розрахунку, нові суми за статтею 625 ЦК України у розрахунку не нараховувались, а залишок залишався незмінним — 7 500 грн 00 коп. 
Отже, за структурою наданого розрахунку заборгованість відповідачки станом на 28 травня 2026 року визначена позивачем таким чином: тіло кредиту — 15 000 грн 00 коп.; проценти за користування кредитом за період з 08 листопада 2025 року по 07 травня 2026 року — 27 150 грн 00 коп.; комісія за надання кредиту, нарахована у день видачі кредиту, — 3 000 грн 00 коп.; відсотки за статтею 625 ЦК України — 7 500 грн 00 коп.; штрафи — 0 грн 00 коп.; усього — 52 650 грн 00 коп.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
На підставі ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Щодо доведеності факту укладення кредитного договору та дійсності правочину.
Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
За змістом ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
На підставі ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо він підписаний його стороною. 
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. 
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
За змістом п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор — це алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує особа, що прийняла пропозицію укласти електронний договір, і яка може передаватися засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у системі суб`єкта електронної комерції. 
Відповідно до ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття другою стороною. 
Згідно зі ст. 12 цього Закону, якщо електронний правочин має бути підписаний, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
З досліджених судом письмових доказів встановлено, що 08 листопада 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір № 08.11.2025-100001505. Договірні документи містять відомості про кредитодавця, позичальницю, дату та час укладення договору, суму кредиту, строк кредитування, дату повернення кредиту, процентну ставку, комісію, графік платежів, порядок підписання договору та одноразовий ідентифікатор, за допомогою якого договір було підписано.
Особу відповідачки під час укладення договору було ідентифіковано з використанням Системи BankID НБУ. Надані позивачем дані містять ПІБ відповідачки, РНОКПП, дату народження, номер телефону, адресу реєстрації та реквізити паспорта громадянина України у формі ID-картки. Ці дані узгоджуються з відомостями, зазначеними у кредитній заявці та інших документах, сформованих під час укладення кредитного договору.
Суд також враховує, що відповідачка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а кредитний договір укладений 08 листопада 2025 року, тобто на момент укладення договору вона досягла повноліття і мала повну цивільну дієздатність. Доказів обмеження її цивільної дієздатності, визнання недієздатною, укладення договору поза її волею, використання її персональних даних іншою особою або оспорювання нею факту укладення договору матеріали справи не містять.
У матеріалах справи наявні відомості про підписання паспорта споживчого кредиту та договору одноразовим ідентифікатором A438, який був направлений на фінансовий номер телефону відповідачки 0506823658 / НОМЕР_2 . Саме цей номер зазначений у даних BankID НБУ та у документах, сформованих під час укладення договору. Отже, надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують, що відповідачка пройшла електронну ідентифікацію, отримала на вказаний нею фінансовий номер одноразовий ідентифікатор та використала його для прийняття пропозиції про укладення кредитного договору.
Таким чином, суд доходить висновку, що кредитний договір № 08.11.2025-100001505 від 08 листопада 2025 року укладений між сторонами в електронній формі з дотриманням вимог законодавства, містить погоджені сторонами істотні умови та є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена і судом він недійсним не визнавався.
Щодо доведеності факту надання кредиту та виникнення обов`язку його повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа, кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. 
З матеріалів справи встановлено, що за умовами договору відповідачці було надано кредит у сумі 15 000 грн строком на 181 день, з датою повернення кредиту 07 травня 2026 року. Спосіб надання кредиту визначений договором як перерахування коштів на банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача.
Факт надання кредитних коштів підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», з якого вбачається, що 08 листопада 2025 року о 16 год. 28 хв. 25 сек. на платіжну картку клієнта № НОМЕР_4 було успішно перераховано 15 000 грн, номер транзакції в системі iPay.ua — 914932905, призначення платежу — «Видача за договором кредиту № 08.11.2025-100001505». Зазначений номер платіжної картки узгоджується з маскованим номером електронного платіжного засобу, зазначеним у кредитному договорі та заявці: 4441-11XX-XXXX-1663.
Отже, позивач належними та допустимими доказами підтвердив як факт укладення кредитного договору, так і факт фактичного перерахування відповідачці кредитних коштів у сумі 15 000 грн. У зв`язку з отриманням кредиту у відповідачки виник обов`язок повернути суму кредиту та сплатити передбачені договором платежі у строки і порядку, визначені договором.
Щодо структури та змісту грошового зобов`язання відповідачки.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. 
На підставі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
Договором передбачено, що відповідачці надано кредит у сумі 15 000 грн, який вона зобов`язалась повернути до 07 травня 2026 року. Згідно з розрахунком заборгованості, платежі на погашення кредиту відповідачкою не здійснювались, основний борг не зменшувався та станом на 28 травня 2026 року становить 15 000 грн.
Відповідачка не подала суду відзиву, доказів повного або часткового погашення заборгованості, доказів неправильності розрахунку основного боргу або доказів припинення зобов`язання з інших підстав. Тому вимога позивача про стягнення з відповідачки основного боргу у сумі 15 000 грн є доведеною та підлягає задоволенню.
Щодо процентів за користування кредитом.
Як встановлено судом, за умовами кредитного договору процентна ставка за користування кредитом визначена як фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшений кредитодавцем в односторонньому порядку.
З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховані за період з 08 листопада 2025 року по 07 травня 2026 року включно, тобто в межах погодженого сторонами строку кредитування — 181 день. Щоденне нарахування становить 150 грн, що відповідає 1 % від суми кредиту 15 000 грн. Загальна сума нарахованих процентів становить 27 150 грн, тобто 150 грн ? 181 день.
Суд враховує, що зазначені проценти є платою за користування кредитом у межах погодженого строку кредитування, а не штрафною санкцією чи відповідальністю за прострочення. Їх розмір, порядок нарахування та строк, протягом якого вони нараховуються, були прямо зазначені у кредитному договорі, заявці, паспорті споживчого кредиту та графіку платежів. Відповідачка не надала доказів погашення цих процентів або доказів неправильності їх розрахунку.
З огляду на це, вимога позивача про стягнення з відповідачки 27 150 грн процентів за користування кредитом є доведеною та підлягає задоволенню.
Щодо комісії за надання кредиту.
Умовами кредитного договору передбачено комісію, пов`язану з наданням кредиту, економічною сутністю якої є плата за надання кредиту, у розмірі 20 % від суми кредиту, що становить 3 000 грн. Така комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні, нараховується кредитодавцем та обліковується в день видачі кредиту.
З паспорта споживчого кредиту та графіка платежів вбачається, що комісія за надання кредиту була включена до загальної вартості кредиту для споживача та відображена у структурі платежів. Отже, відповідачка до укладення договору була повідомлена про наявність такого платежу, його розмір, порядок нарахування та включення до загальної вартості кредиту.
Суд також враховує, що позивач не заявляє до стягнення комісію за обслуговування кредиту, щомісячну комісію, комісію за управління кредитом або інші платежі, не передбачені договором. Заявлена до стягнення сума 3 000 грн є одноразовою комісією за надання кредиту, прямо погодженою сторонами та нарахованою у день видачі кредиту.
Оскільки відповідачка не надала доказів сплати цієї комісії або доказів недійсності відповідної умови договору, вимога позивача про стягнення 3 000 грн комісії є доведеною та підлягає задоволенню.
Щодо відсотків, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
За умовами кредитного договору сторони передбачили, що позичальниця, яка прострочила виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, на вимогу кредитодавця зобов`язана сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 170000 % річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до ст. 625 ЦК України. Водночас договором встановлено обмеження, за яким якщо розмір таких процентів за один день прострочення перевищує 195 грн, за відповідний день нараховується 195 грн.
З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач нарахував відповідачці 7 500 грн відсотків за ст. 625 ЦК України за період прострочення, починаючи з 08 грудня 2025 року. За своєю правовою природою ця вимога не є вимогою про стягнення плати за користування кредитом, а є вимогою про застосування відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальникові було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за таке прострочення. Нараховані включно з 24 лютого 2022 року неустойка, штраф, пеня та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, за прострочення виконання за такими договорами підлягають списанню кредитодавцем. 
Посилання позивача на скасування мораторію у Законі України «Про споживче кредитування» не змінює висновку суду, оскільки заявлена до стягнення сума 7 500 грн прямо визначена самим позивачем як відсотки за ст. 625 ЦК України, а звільнення позичальника від відповідальності, визначеної саме ст. 625 ЦК України, встановлене п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який є чинним на дату виникнення спірних правовідносин, дату нарахування відповідних сум та дату ухвалення рішення. Тому незалежно від змін у спеціальному Законі України «Про споживче кредитування», норма п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України продовжує діяти і підлягає застосуванню до спірної вимоги про стягнення відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. 
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідачки 7 500 грн відсотків, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягає.
Висновок суду за результатами розгляду справи.
Оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позивач довів факт укладення між сторонами кредитного договору, факт надання відповідачці кредитних коштів у сумі 15 000 грн, погодження сторонами процентної ставки та комісії, а також невиконання відповідачкою зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати погоджених договором платежів.
Водночас вимога про стягнення 7 500 грн відсотків за ст. 625 ЦК України є вимогою про застосування відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, від якої позичальник за кредитним договором звільнений на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану.
У зв`язку з цим позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 08.11.2025-100001505 від 08 листопада 2025 року у загальному розмірі 45 150 грн 00 коп., яка складається з: 15 000 грн 00 коп. основного боргу, 27 150 грн 00 коп. процентів за користування кредитом, 3 000 грн 00 коп. комісії за надання кредиту.
У задоволенні позову в частині стягнення 7 500 грн 00 коп. відсотків, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, слід відмовити.
Судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, також належать витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до таких витрат належать інші витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп.
Також позивач просив стягнути з відповідачки витрати, пов`язані з надсиланням їй копії позовної заяви з доданими до неї документами у паперовій формі листом з описом вкладення, у розмірі 123 грн 78 коп.
Ціна позову становить 52 650 грн 00 коп. Позовні вимоги задоволені частково — у розмірі 45 150 грн 00 коп., що становить 85,75 % від заявленої до стягнення суми.
З огляду на часткове задоволення позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2 283 грн 09 коп. із розрахунку: 2 662 грн 40 коп. ? 85,75 %.
Витрати позивача, пов`язані з направленням відповідачці копії позовної заяви з доданими до неї документами, також підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 106 грн 19 коп. таких витрат із розрахунку: 123 грн 78 коп. ? 85,75 %.
Загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, становить 2 389 грн 28 коп., з яких: 2 283 грн 09 коп. — судовий збір, 106 грн 19 коп. — витрати, пов`язані з направленням відповідачці копії позовної заяви з доданими до неї документами.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 202, 204, 205, 207, 526, 530, 610, 625, 626, 627, 628, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, —
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 08.11.2025-100001505 від 08 листопада 2025 року у розмірі 45 150 (сорок п`ять тисяч сто п`ятдесят) гривень 00 копійок, яка складається з: 15 000 гривень 00 копійок — заборгованість за основним боргом; 27 150 гривень 00 копійок — заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 000 гривень 00 копійок — заборгованість за комісією.
У задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» 7 500 гривень 00 копійок відсотків, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» судові витрати у загальному розмірі 2 389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 28 копійок, з яких: 2 283 гривні 09 копійок — судовий збір; 106 гривень 19 копійок — витрати, пов`язані з направленням відповідачці копії позовної заяви з доданими до неї документами.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», ідентифікаційний код юридичної особи 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133А.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідачки.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачкою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення відповідачка має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя І.Р. Вітер