Справа № 456/4692/25
Номер провадження 2/350/830/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2026 року       селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Рожнятів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
установив:
Стислий виклад позиції позивача
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1346-8435 від 10 лютого 2024 року у загальному розмірі 39 000 грн, з яких: 7 800 грн - заборгованість за кредитом та 31 200 грн - заборгованість за нарахованими процентами, а також понесені судові витрати.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 10 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту кредитодавця в електронній формі було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1346-8435.
Під час укладення договору відповідачем було використано одноразовий ідентифікатор С5536 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами кредитування та іншими супутніми документами.
Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у сумі 7 800 грн. Строк кредитування становив 300 днів, базовий період - 14 днів, знижена процентна ставка - 1,20 % в день, стандартна процентна ставка - 1,50 % в день, комісія за видачу кредиту - 15 % від суми кредиту. Такі умови договору наведені й у матеріалах первісного розгляду справи. 
На виконання взятих на себе зобов`язань Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 10 лютого 2024 року перерахувало відповідачу кредитні кошти у сумі 7 800 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 .
Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, натомість відповідач належним чином умов договору не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув та не виконав у повному обсязі зобов`язання зі сплати процентів.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 08 липня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становив 43 742,40 грн, з яких: 7 800 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 34 772,40 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та 1 170 грн - прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту. 
Разом з тим позивачем було прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 . Програми лояльності для споживачів фінансових послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», у зв`язку з чим частину заборгованості списано та до стягнення заявлено 39 000 грн, з яких: 7 800 грн - заборгованість за кредитом та 31 200 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Вимог про стягнення комісії позивач не заявляє. 
19 червня 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Сікорська І.С. подала відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити повністю.
В обґрунтування заперечень зазначила, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту укладення саме ОСОБА_1 . Договору про відкриття кредитної лінії №1346-8435 від 10 лютого 2024 року. На її думку, матеріали справи не містять доказів подання відповідачем заявки на отримання кредиту, доказів направлення одноразового ідентифікатора С5536 на номер телефону, який належить відповідачу, та використання такого ідентифікатора саме ОСОБА_1 . При цьому паспорт споживчого кредиту та Правила кредитування не містять підпису відповідача.
Також представник відповідача заперечила факт належного підтвердження надання ОСОБА_1 кредитних коштів. Зазначила, що на підтвердження виконання кредитодавцем свого обов`язку позивач надав довідку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та власну довідку про перерахування суми кредиту. Водночас, на її переконання, довідка банку сама по собі не підтверджує перерахування кредитних коштів саме відповідачу, а довідка ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та розрахунок заборгованості складені самим позивачем, а тому не можуть безумовно підтверджувати факт отримання відповідачем кредитних коштів.
Крім того, представник відповідача заперечила проти стягнення нарахованих процентів. Посилаючись на положення статей 1048, 1050 ЦК України та відповідну судову практику, зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, а охорона прав кредитора після цього забезпечується положеннями частини другої статті 625 ЦК України.
Окремо звернула увагу на те, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за процентами у розмірі 31 200 грн у чотири рази перевищує суму кредиту - 7 800 грн, у зв`язку з чим вважала такий розмір процентів несправедливим, непропорційним та таким, що не відповідає принципам розумності і справедливості. Просила відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у задоволенні позову повністю та розглянути справу без участі сторони відповідача.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
Заочним рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2025 року у справі №456/4692/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. З відповідача на користь позивача стягнуто 39 000 грн заборгованості за кредитним договором та судові витрати.
29 травня 2026 року представник відповідача - адвокат Сікорська Ірина Станіславівна звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, у якій просила поновити строк на подання заяви, скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду.
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2026 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву його представника - адвоката Сікорської І.С. задоволено, заочне рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2025 року у справі №456/4692/25 скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
19 червня 2026 року представник відповідача - адвокат Сікорська І.С. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову повністю. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився.
Відповідач у судове засідання не з`явився.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що 10 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1346-8435, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 7 800,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти й інші платежі у строки та на умовах, визначених договором.
Договір укладено шляхом приєднання відповідача до його умов через інформаційно-телекомунікаційну систему позивача та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5536 відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Умовами договору визначено строк кредитування - 300 днів, базовий період - 14 днів, знижену процентну ставку - 1,20 % в день, стандартну процентну ставку - 1,50 % в день та комісію за видачу кредиту - 15 % від суми кредиту.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлені договором кредитні кошти. Згідно з наявними у матеріалах справи доказами 10 лютого 2024 року на виконання Договору про відкриття кредитної лінії №1346-8435 здійснено перерахування 7 800,00 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 .
Водночас відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконав, отримані кредитні кошти у встановлений договором строк не повернув та у повному обсязі не сплатив нараховані проценти.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 08 липня 2025 року загальна сума заборгованості відповідача за Договором про відкриття кредитної лінії №1346-8435 від 10 лютого 2024 року становила 43 742,40 грн, з яких: 7 800,00 грн - заборгованість за кредитом, 34 772,40 грн - заборгованість за нарахованими процентами та 1 170,00 грн - заборгованість зі сплати комісії.
Разом з тим позивачем застосовано до ОСОБА_1 . Програму лояльності для споживачів фінансових послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та зменшено розмір заборгованості, пред`явленої до стягнення. У межах заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 39 000,00 грн, з яких: 7 800,00 грн - заборгованість за кредитом та 31 200,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Вимог про стягнення комісії позивачем не заявлено.
Аналізуючи подані позивачем докази, зокрема Договір про відкриття кредитної лінії №1346-8435 від 10 лютого 2024 року, документи щодо його укладення в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора С5536, довідку про перерахування кредитних коштів, відомості щодо здійснення платежу та розрахунок заборгованості, суд доходить висновку, що такі докази є взаємопов`язаними та узгоджуються між собою щодо дати укладення договору, його сторін, суми кредиту, умов кредитування та факту перерахування кредитних коштів.
У сукупності досліджені судом докази підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору в електронній формі, надання відповідачу кредитних коштів у сумі 7 800,00 грн, неналежне виконання ним взятих на себе договірних зобов`язань та наявність непогашеної заборгованості.
Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, що випливають із кредитного договору, а спір стосується належного виконання відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними.
Оцінка суду:
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України).
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Поняття договору позики наведене у ст. 1046 ЦК України, відповідно до ч.1 якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За приписами ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
За змістом ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідачем, незважаючи на вимоги ст.81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на спростування обставин укладення між сторонами договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредитування, погодження всіх істотних умов договору, отримання кредитних коштів, використання одноразового ідентифікатора при укладенні електронного договору, а також правильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості.
Доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено факту укладення ОСОБА_1 . Договору про відкриття кредитної лінії №1346-8435 від 10 лютого 2024 року, суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.
З матеріалів справи встановлено, що кредитний договір укладено сторонами в електронній формі шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи позивача. Підписання договору відповідачем здійснено електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5536. Використання одноразового ідентифікатора як електронного підпису є передбаченим законом способом підписання електронного правочину, а відсутність власноручного підпису відповідача на паперовому примірнику договору сама по собі не свідчить про недодержання письмової форми правочину чи його неукладеність.
Надані позивачем електронні документи містять відомості, які дозволяють ідентифікувати сторони правочину, номер і дату кредитного договору, суму кредиту, строк кредитування, процентні ставки, порядок повернення кредиту та інші істотні умови кредитування. 
При цьому відповідачем не наведено конкретних обставин неправомірного використання його персональних даних іншою особою, втрати або вибуття з його володіння засобу зв`язку чи інших засобів ідентифікації, а також не надано доказів звернення до правоохоронних органів, оператора мобільного зв`язку, банківської установи чи позивача у зв`язку з можливим несанкціонованим оформленням кредиту від його імені.
Розрахунок заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору щодо суми наданого кредиту, строку кредитування та обов`язку позичальника сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Доказів погашення відповідачем тіла кредиту або процентів у розмірі, який би спростовував заявлену позивачем заборгованість, матеріали справи не містять.
Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що заявлена до стягнення сума процентів є необґрунтованою лише з тієї підстави, що вона у декілька разів перевищує суму отриманого кредиту.
Саме по собі співвідношення суми процентів та суми кредиту не свідчить про відсутність у позичальника обов`язку сплатити проценти за фактичне користування кредитними коштами, якщо такий обов`язок передбачений укладеним сторонами договором, а відповідні платежі нараховані відповідно до його умов.
Аналізуючи подані позивачем електронні докази, що містяться в матеріалах справи в електронному вигляді, подані через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» та безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість та доказове значення, оскільки вони подані у встановленому процесуальним законом порядку, містять електронні дані щодо укладення кредитного договору, використання відповідачем одноразового ідентифікатора, підтвердження акцепту умов договору, перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача, а також відомості щодо виникнення та розміру заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти у визначені договором строки не повернув, проценти передбачені договором не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем.
Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, доказів погашення заборгованості або спростування поданого позивачем розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Розподіл судових витрат:
Щодо стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2422,40 грн., то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Керуючись ст.ст. 1-4, 19, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1346-8435 від 10 лютого 2024 року у загальному розмірі 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень 00 копійок, з яких:7 800 (сім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок - заборгованість за кредитом; 31 200 (тридцять одна тисяча двісті) гривень 00 копійок - заборгованість за нарахованими процентами. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
На рішення може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 26.08.2026.
Суддя: