Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/4329/26
Провадження №: 2-о/332/160/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 р. 

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Сапунцова В.Д., при секретарі судового засідання Горбань Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою адвоката Целовальніченко Наталії Євгенівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державною реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місцезнаходження за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 48, ЄДРПОУ: 04011970), Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34, ЄДРПОУ: 43315529), про встановлення факту смерті,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Целовальніченко Наталія Євгенівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, зазначивши в якості заінтересованих осіб: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державною реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті матері заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпрорудне, Василівського району Запорізької області, у віці 94 років.
Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Дівоче прізвище « ОСОБА_3 » заявниця змінила на « ОСОБА_4 » при укладенні шлюбу 23 серпня 1975 року з ОСОБА_5 . Те, що заявниця є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – підтверджується свідоцтвом про народження. З тимчасово окупованої території України родичі заявниці передали їй документи, що були оформлені російською окупаційною владою щодо смерті її матері, а саме: свідоцтво про смерть, довідку про смерть. Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території, внаслідок цих обставин, отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно для отримання свідоцтва про смерть, виданого державою Україна та в подальшому, для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. Враховуючи наведене просить заяву задовольнити.
Ухвалою судді Заводський районний суд м. Запоріжжя від 10.07.2026 вищезазначену заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання з повідомленням (викликом) осіб.
Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В прохальній частині заяви представник заявника просила справу розглянути за її відсутності.
Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державною реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечує.
Представник заінтересованої особи Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.
Положеннями ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
При цьому, положеннями статті 317 ЦПК України не зазначена вимога на обов`язковість подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.
Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Як встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України, серія НОМЕР_2 , виданим 04 березня 2006 року Дніпрорудненським МВМ Василівського РВ УМВС України в Запорізькій області .
Родинні відносини між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджуються свідоцтвом про народження від 08.03.1957 року, серія НОМЕР_3 , виданим Мелітопольським Міськ ЗАГС; свідоцтвом про укладення шлюбу від 23 серпня 1975 року, серія НОМЕР_4 , виданим міським віддам ЗАГС м. Мелітополь, згідно якого заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
Громадянство України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Макіївка Донецької області,підтверджується копією паспорту громадянина України, серія НОМЕР_5 .
На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , заявником надано, видані органами окупаційної адміністрації рф на тимчасово непідконтрольній державі Україна території: довідку про смерть №С-00198 від 10.03.2026, свідоцтво про смерть від 10.03.2026 серія НОМЕР_6 , в яких зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022), затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який наступними Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.
Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичної установою або рішення суду про встановлення факту смерті.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій №376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області входить до переліку населених пунктів, тимчасово окупованих російською федерацією.
Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5) підставою для реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/130234; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/130234; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати і висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.
Як виняток, суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України, видані органами окупаційної адміністрації рф на тимчасово непідконтрольній державі Україна території: довідку про смерть №С-00198 від 10.03.2026, свідоцтво про смерть від 10.03.2026 серія НОМЕР_7 , в яких зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в певний час і при певних обставинах підтверджений.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реалізації її прав за законодавством України.
За положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, та зокрема можуть бути встановлені на підставі письмових доказів.
Приймаючи до уваги вказані докази, суд виходить з того, враховуючи ситуацію, яка склалася у країні, заявник позбавлена можливості отримати офіційні документи щодо смерті її матері ОСОБА_2 , а тому звертаючись до суду, надала усі можливі докази, які могла надати у цій ситуації. Смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.
Враховуючи практику ЄСПЛ, суд оцінює надані заявником письмові докази та приходить до переконання щодо необхідності задоволення заяви, так як встановлення факту смерті має юридичне значення, оскільки дозволяє зареєструвати смерть ОСОБА_2 державними органами України.
Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому наявні підстави для встановлення судом факту смерті ОСОБА_2 .
Керуючись ст. ст. 13, 89, 259, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, суд, –
УХВАЛИВ:
Заяву адвоката Целовальніченко Наталії Євгенівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державною реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті, – задовольнити.
Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Макіївка, Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької області.
Судові витрати зі сплати судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог ч.4 ст.317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя         В.Д. Сапунцов