ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2026 | м. Дніпро | Справа № 904/1230/26

За позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» (53860, Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Зеленодольськ, просп. Незалежності, буд. 9А, код ЄДРПОУ 38888898) 
про стягнення 717 708,74 гривень 

Суддя Дичко В.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» про стягнення неустойки в сумі 717 708,74 грн, у тому числі пені в сумі 504 829,03 грн за порушення строків завершення будівництва та штрафу в сумі 212 879,71 грн за прострочення завершення будівництва понад 30 днів.
Витрати зі сплати судового збору просить покласти на відповідача.
В обґрунтування позову вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» допустило порушення строків завершення будівництва за договором підряду № 120/4Д від 21.03.2025 на будівництво фортифікаційних споруд.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2026 позовну заяву залишено без руху. Позивачу запропоновано протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: зазначити адресу електронної пошти відповідача; надати обґрунтовані розрахунки пені та загальної суми, заявлених до стягнення.
18 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про усунення недоліків. Позивач указав адресу електронної пошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА», а також надав розрахунки пені, штрафу та загальної суми, заявлених до стягнення.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/1230/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
03 квітня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» вважає, що нарахування штрафних санкцій є необґрунтованим, оскільки роботи виконувались з урахуванням безпекових факторів, які не залежали від волі підрядника. Просить суд повністю відмовити в задоволенні позову, а у випадку задоволення позовних вимог – зменшити розмір заявлених до стягнення пені і штрафу до мінімального рівня (на 99%).
07 квітня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Військової частини НОМЕР_1 надійшла відповідь на відзив. Позивач із запереченнями відповідача не погоджується, просить повністю задовольнити позов.
Також 07.04.2026 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії наказу Державної спеціальної служби транспорту від 31.01.2025 № 37 «Про здійснення закупівель товарів, робіт і послуг на період дії правового режиму воєнного стану».
Крім того, 07.04.2026 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Військової частини НОМЕР_1 надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких схему опорного пункту № 221 затверджено 30.01.2025 командиром оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » бригадним генералом ОСОБА_1 .
28 травня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» просить суд поновити строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи лист Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту № 518/5704 від 20.05.2026 на адвокатський запит.
Згідно зі ст. 169 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.
Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 6 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Згідно з ч.ч. 8-10 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.
Відповідач зазначає, що відповідь Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту має істотне значення для вирішення справи, оскільки підтверджує доводи, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» в письмових поясненнях, та є підставою для відмови в задоволенні вимог позивача, оскільки з наданого листа вбачається, що проєктна документація на будівництво фортифікаційних споруд за спірним договором не була після її розроблення погоджена військовим командуванням, у зоні територіальної відповідальності якого перебувають фортифікаційні споруди, а лише пройшла стадію внутрішнього затвердження замовником будівництва. Також загалом підтверджує факт того, що дії Військової частини НОМЕР_1 суперечать вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1415, яка встановлює особливий (спеціальний) правовий режим у сфері проєктування та будівництва фортифікаційних споруд, що обумовлено об`єктивними умовами воєнного стану та необхідністю оперативного забезпечення обороноздатності держави.
Ураховуючи вищевикладене, з метою всебічного, об`єктивного та повного розгляду справи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача щодо поновлення строку для подання доказів та долучити до матеріалів справи № 904/1230/26 докази, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» до суду разом із клопотанням від 28.05.2026 про долучення доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 «Розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження» цього Кодексу.
З огляду на режим воєнного стану та повітряні тривоги, в суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено певні організаційні заходи. Справу розглянуто в розумний строк, ураховуючи вищевикладені обставини, а також з огляду на необхідність надання учасникам справи часу для реалізації своїх прав.
Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування в даній справі є обставини укладення договору підряду, строки виконання робіт, права та обов`язки сторін, наявність/відсутність прострочення підрядника, правомірність/неправомірність нарахування неустойки (пені та штрафу).
21 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» (далі – підрядник) та Військова частина НОМЕР_1 (далі – замовник) уклали договір підряду №120/4Д на будівництво фортифікаційних споруд (а.с. 20-31, далі – Договір).
Згідно з пунктом 1.1 Договору в порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором, замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації та виконання будівельних робіт по об`єкту: «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 204» (далі – об`єкт), а замовник зобов`язується прийняти виконані на умовах Договору роботи та оплатити їх вартість.
Код ДК 021:2015: 45220000-5 – Інженерні та будівельні роботи.
На підставі пункту 1.2 Договору склад та обсяги робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків, відповідно до програми фінансування, що оформлюється додатковою угодою з відповідними додатками. Джерелом фінансування проведення робіт є Державний бюджет України.
Згідно з пунктом 1.3 Договору власником результату виконаних робіт є замовник. 
На підставі пункту 1.4 Договору роботи виконуються за етапами: 
І етап – проектування: виконання вишукувальних робіт (інженерно-геодезичні та інженерно-геологічні вишукування), розроблення проектної документації стадії «Робочий проєкт» (у склад якого повинен входити генеральний план), у тому числі проходження експертизи з отриманням позитивного експертного звіту, та передача замовнику відповідно до календарного графіка виконання робіт (додаток 4), що є невід`ємною частиною Договору.
ІІ етап – будівельні роботи відповідно до календарного графіка виконання робіт (додаток 4).
Згідно з пунктом 2.1 Договору вартість робіт по Договору визначена за договірною ціною (додаток № 1) і складає: 3 041 138 грн 71 коп. (три мільйони сорок одна тисяча сто тридцять вісім гривень 71 копійка), в тому числі ПДВ - 506 856 грн 45 коп. (п`ятсот шість тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 45 копійок), та є складовою частиною вартості робіт по об`єкту в межах зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва об`єкта.
Відповідно до пункту 2.3 Договору договірна ціна може бути зменшена за взаємною згодою сторін.
Згідно з пунктом 3.1 Договору строки виконання робіт за цим Договором визначені календарним графіком виконання робіт (додаток 4) та встановлюються до 31 травня 2025 року включно.
Відповідно до пункту 3.2 Договору підрядник розпочинає виконання робіт згідно з календарним графіком виконання робіт, але не пізніше 5 (п`яти) календарних днів після підписання договору підряду.
На підставі пункту 3.3 Договору строки виконання робіт можуть змінюватися із внесенням відповідних змін у Договір у разі виникнення обставини непереборної сили (які засвідчуються відповідно до розділу 14 Договору). 
Згідно з пунктом 3.4 Договору після закінчення виконання робіт підрядник письмово повідомляє про це замовника. Датою закінчення робіт за Договором вважається дата підписання акта готовності об`єкта до експлуатації, складеного уповноваженими представниками замовника разом із представниками підрядника.
Відповідно до підпунктів 4.2.1, 4.2.3, 4.2.7 пункту 4.2 Договору замовник зобов`язаний:
- Затвердити проєктну документацію, надати підряднику об`єкт (фронт робіт).
- Прийняти від підрядника виконані роботи та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених Договором (із додатками та змінами до нього).
- Виконувати інші зобов`язання, передбачені Договором, Цивільним і Господарським кодексами України та постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 року № 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві». 
Згідно з підпунктами 4.3.2, 4.3.5, 4.3.7, 4.3.8 пункту 4.3 Договору підрядник має право:
- Одержувати оплату за виконані роботи в розмірі та у строки, передбачені цим Договором.
- Вимагати від замовника належного виконання зобов`язань за цим Договором.
- Забезпечити дотримання працівниками підрядника сигналів повітряної тривоги під час виконання робіт:
- забезпечити сигнальним повідомленням повітряної тривоги на об`єктах виконання робіт/надання послуг;
- провести з працівниками інструктаж про дії під час повітряної тривоги;
- визначити місця перебування/можливі укриття для максимального убезпечення працівників під час повітряної тривоги.
- Реалізовувати інші права, передбачені цим Договором та нормами чинного законодавства України.
На підставі підпунктів 4.4.3, 4.4.18 пункту 4.4 Договору підрядник зобов`язаний:
- Виконувати, з використанням власних ресурсів та у встановлені строки, всі роботи, обумовлені Договором, у відповідності із затвердженою проєктно-кошторисною документацією, технічними вимогами, будівельними нормами і правилами та забезпечити завершення робіт і передачу об`єкта за актом у визначений Договором строк (пункт 3.1 Договору). 
- Виконувати інші зобов`язання, передбачені Договором, Цивільним і Господарським кодексами України та Загальними умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 року №668.
Згідно з пунктом 6.1 Договору забезпечення робіт проєктною документацією покладається на підрядника.
Відповідно до пункту 8.1 Договору замовник за актом приймання-передачі об`єкта передає підряднику на період виконання робіт та до їх завершення об`єкт (будівельний майданчик/фронт робіт).
Згідно з пунктом 8.2 Договору підрядник самостійно організовує всю роботу з виконання цього Договору відповідно до календарного графіка виконання робіт (додаток 4) та з дотриманням вимог ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», інших нормативних документів, які регулюють виконання будівельних робіт.
Згідно з абз.абз. 1, 2 пункту 8.4 Договору підрядник щомісячно до 10 (десятого) числа наступного місяця зобов`язаний інформувати замовника про хід виконання робіт, у томі числі про відхилення від графіка їх виконання (причини, заходи щодо усунення відхилення тощо).
На підставі пункту 9.1 Договору фінансування робіт залежить від реального надходження коштів з Державного бюджету України. Сума зобов`язань за Договором підлягає коригуванню у разі зменшення бюджетних призначень під час уточнення показників Державного бюджету України на відповідний рік і оформлюється додатковою угодою. 
Згідно з пунктом 10.1 Договору приймання та передача виконаних робіт здійснюються сторонами поступово у міру завершення виконання видів робіт, їх частин, окремих конструктивних елементів тощо, шляхом підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3. 
Відповідно до пункту 10.2 Договору акт приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в, акт здачі-приймання виконаних проектних робіт та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 за виконані будівельні роботи оформлюються належним чином підрядником у двох примірниках і надаються для підписання замовнику.
Згідно з пунктом 10.3 Договору замовник повинен розглянути та підписати акт приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3 протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту одержання цих документів або письмово мотивувати відмову від прийняття робіт із зазначенням переліку зауважень та/або виявлених недоліків (дефектів) та строків їх усунення, при цьому визначений замовником строк є обов`язковим для підрядника.
Відповідно до пункту 11.1 Договору розрахунки за виконані роботи з будівництва об`єкта проводяться на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3, протягом 10(десяти) календарних днів після їх підписання (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок замовника) та надання підрядником проміжного пакета документів, а саме: проміжних актів прихованих робіт, затверджених інженером технічного нагляду.
Після виконання підрядником робіт з будівництва замовник приймає виконану роботу та протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання пакета документів підписує акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3, якщо вони повністю відповідають об`ємам виконаних робіт на ділянці будівництва, в іншому випадку акти повертаються підряднику для усунення зауважень та коригування.
Згідно з пунктом 11.5 Договору розрахунки здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі на розрахунковий рахунок підрядника.
На підставі пункту 11.6 Договору бюджетні зобов`язання замовника за Договором виникають за наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань. У разі затримки бюджетного цільового фінансування та наявності заборгованості розрахунок за виконані та прийняті роботи здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання відповідного бюджетного фінансування.
Згідно з пунктом 13.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.
Згідно з пунктом 13.2 Договору підрядник несе відповідальність за якість і строки виконання робіт по об`єкту, якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.
Згідно з пунктом 13.7 Договору штрафні санкції підлягають стягненню в повному обсязі незалежно від відшкодування збитків. Сплата штрафних санкцій не звільняє сторону від виконання прийнятих на себе договірних зобов`язань.
На підставі пункту 13.12 Договору закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов 
Згідно з пунктом 13.13 Договору підрядник не несе відповідальності за порушення строків виконання робіт за Договором, якщо таке порушення сталося не з його вини.
Згідно з пунктом 14.1 Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). На час дії таких обставин жодна зі сторін не буде нести відповідальність за повне або часткове невиконання взятих на себе Договором обов`язків, якщо невиконання їх стало наслідком дії обставин непереборної сили.
Обставинами непереборної сили визначаються техногенні аварії, стихійні лиха і природні явища, загальні страйки, війни і військові дії, повінь, терористичні акти тощо, які визнані компетентними органами офіційно; а також – обмеженість та неналежне бюджетне фінансування, рішення уряду, введення законодавчих обмежень або прийняття законодавчих актів, що безпосередньо вплинули на належне виконання цього Договору, якщо їх неможливо було усунути діями сторін.
Згідно з пунктом 14.2 Договору сторона, виконанню обов`язків якої перешкоджають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зобов`язана:
не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх настання письмово повідомити про це іншу сторону;
протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту їх настання надати іншій стороні належні підтвердні документи, видані компетентними (уповноваженими) органами.
Повідомлення про настання форс-мажорних обставин має містити дані про час настання і характер обставин непереборної сили.
Підтвердження обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) засвідчується відповідним документом компетентного (уповноваженого) органу згідно з чинним законодавством із зазначенням у ньому строку дії цих обставин та обґрунтованого строку усунення їх наслідків.
Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України (далі – ТПП України) або регіональною торгово-промисловою палатою (далі – регіональна ТПП), та інформація про внесення сертифіката до Реєстру сертифікатів про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), надана ТПП України. Сертифікат надається в межах строку повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.
На підставі пункту 14.3 Договору сторона, яка посилається на обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), як на причину неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором, звільняється від відповідальності за таке невиконання або неналежне виконання зобов`язань тільки у разі, якщо ті обставини, на які посилається сторона, виникли після укладення цього Договору, їх виникнення викликано подіями, що не залежать від волі цієї сторони, цією стороною було вжито усіх необхідних заходів для того, щоб уникнути або усунути негативні наслідки таких обставин.
Згідно з пунктом 14.6 Договору неповідомлення або несвоєчасне повідомлення другої сторони стороною, для якої стало неможливим виконання зобов`язань за Договором через настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які звільняють її від відповідальності, позбавляє її права посилатися на ці обставини та вимагати зміни (перенесення) строку виконання своїх зобов`язань. 
Згідно з пунктом 14.8 Договору сторони усвідомлюють, що даний Договір укладається під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, а тому сам факт дії воєнного стану в Україні не буде вважатися обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), крім випадків настання конкретних подій/обставин (окупація території агресором, де повинні вчинятися сторонами дії на виконання умов Договору, знищення безпосередньо об`єктів сторін тощо) під час дії правового режиму воєнного стану, що буде підтверджено документами, які надаються відповідним уповноваженим органом.
Згідно з пунктом 17.1 Договору строк дії Договору – це час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права і виконувати свої зобов`язання відповідно до цього Договору.
Згідно з пунктом 17.2 Договору Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), але не пізніше ніж до 31 грудня 2025 року. У частині оплати – до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань за цим Договором.
Відповідно до пункту 18.4 Договору зміни та доповнення до цього Договору будуть дійсні за умови, якщо вони укладені в письмовій формі і підписані уповноваженими на це представниками сторін та скріплені печатками (за наявності).
Згідно з пунктом 18.11 Договору з усіх питань, що не врегульовані та не передбачені цим Договором, сторони керуються чинним законодавством.
Відповідно до розділу 19 Договору невід`ємною частиною цього Договору є:
Додаток № 1 – Договірна ціна (а.с. 28).
Додаток № 2 – Завдання на проєктування (а.с. 28-30).
Додаток № 3 – Зобов`язання (а.с. 31).
Додаток № 4 – Календарний графік виконання робіт (а.с. 31).
15 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» (далі – підрядник) та Військова частина НОМЕР_1 (далі – замовник) уклали додаткову угоду № 1 до договору на будівництво фортифікаційних споруд № 120/4Д від 21.03.2025 року (а.с. 36-55, далі – Додаткова угода № 1).
Згідно з пунктом 1 Додаткової угоди № 1, керуючись абзацом 5 п. 48 особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 № 1275 «Деякі питання здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану» (із змінами), п. 2.3 Договору, сторони дійшли згоди щодо зміни вартості робіт в бік зменшення на 1 020,35 грн, у зв`язку з цим домовилися про внесення змін до пункту 2.1 розділу 2 Договору та викласти його у наступній редакції:
« 2.1. Вартість робіт по Договору визначена за договірною ціною (додаток № 1 до додаткової угоди № 1 від 15 квітня 2025 р. до договору № 120/4Д від 21.03.2025 р.), складеною на підставі локальних кошторисів до неї (додаток № 5/1-5/6 до додаткової угоди № 1 від 15 квітня 2025 р. до договору № 120/4Д від 21.03.2025 р.), і складає: 3 040 118 грн 36 коп. (три мільйони сорок тисяч сто вісімнадцять гривень 36 копійок), в тому числі ПДВ – 506 686 грн 39 коп. (п`ятсот шість тисяч шістсот вісімдесят шість гривень 39 копійок), та є складовою частиною вартості робіт по об`єкту в межах зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва об`єкта.». 
Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди № 1 додано пункт 9.2 до розділу 9 Договору у наступній редакції:
« 9.2. За рішенням замовника у встановленому законодавством порядку може здійснюватися попередня оплата (аванс) з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 04грудня 2019 р. № 1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1764 «Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва», не більше 30% (тридцять відсотків) вартості будівельних робіт за Договором. Попередня оплата здійснюється на підставі рахунка на оплату, наданого підрядником, шляхом перерахування коштів на рахунок, відкритий виконавцем в органах Державної казначейської служби України, протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів після прийняття замовником рішення про здійснення попередньої оплати з подальшим використанням коштів виключно на цілі, визначені цим Договором. Підрядник зобов`язаний використати отриману попередню оплату на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів після отримання попередньої оплати не пізніше 24.05.2025 року та надати замовнику акт приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки (накладні) про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3, первинні бухгалтерські документи. По закінченні зазначеного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику з нарахуванням річної відсоткової плати на рівні облікової ставки НБУ.».
Згідно з пунктом 4 Додаткової угоди № 1 усі інші положення Договору залишаються без змін.
Відповідно до пункту 5 Додаткової угоди № 1 ця угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами і є невід`ємною частиною Договору.
Згідно з пунктом 7 Додаткової угоди № 1 додатки до додаткової угоди:
договірна ціна (додаток № 1, а.с. 37-38);
локальні кошториси (додатки № 5/1-5/6, а.с. 38-55).
На виконання пункту 8.1 Договору замовник передав, а підрядник прийняв об`єкт для початку будівництва, про що 22.03.2025 сторонами підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі об`єкта (будівельного майданчика) «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» (а.с. 62).
Роботи І етапу виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА». Розроблена проектно-кошторисна документація, експертний звіт (позитивний) № 272-Е-25/В від 08.04.2025 (а.с. 32) передані замовнику відповідно до акта № 1ПКД від 09.04.2025 здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» за договором № 120/4Д від 21.03.2025 р. (а.с. 110).
За цим актом загальна вартість виконаних проектних робіт та вартість експертизи проектної документації склала 59 760 грн (із ПДВ).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.04.2025 № 203 затверджена проєктна документація по об`єкту «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» (а.с. 33).
Платіжною інструкцією № 340 від 04.06.2025 (а.с. 112) позивач перерахував відповідачу 59 760 грн, призначення платежу: оплата за виконання проектних робіт з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» згідно акта № 1ПКД від 09.04.25, дог. № 120/4Д від 21.03.25, у т.ч. ПДВ – 9960 грн.
На виконання пункту 9.2 Договору платіжною інструкцією № 59 від 25.04.2025 (а.с. 111) замовник здійснив оплату на суму 775 603,44 грн, призначення платежу: оплата попередньої оплати у розмірі 30% на придбання матеріалів, конструкцій та виробів, необхідних для виконання будівельних робіт на об`єкті «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» згідно рах. № 36 від 19.04.25, дог. № 120/4Д від 21.03.25, у т.ч. ПДВ – 129 267,24 гривень.
Відповідно до акта № 1 від 24.05.2025 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2025 року за формою № КБ-2в (а.с. 86-89) підрядник виконав, а замовник прийняв будівельні роботи на суму 1 148 773,32 грн (попередня оплата 775 603,44 грн + будівельні роботи за актом 373 169,88 гривень) 
Платіжною інструкцією № 328 від 04.06.2025 (а.с. 111) Військова частина НОМЕР_1 перерахувала Товариству з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» 373 169,88 грн, призначення платежу: оплата за виконання будівельних робіт на об`єкті «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» згідно акта приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 24.05.25, дог. № 120/4Д від 21.03.25, у т.ч. ПДВ – 62 194,98 гривень.
Відповідно до акта № 2 від 30.06.2025 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2025 року за формою № КБ-2в (а.с. 92-100) підрядник виконав, а замовник прийняв будівельні роботи на суму 1 705 534,07 гривень.
Платіжною інструкцією від № 1333 від 16.07.2025 (а.с. 112) Військова частина НОМЕР_1 перерахувала Товариству з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» 1 705 534,07 грн, призначення платежу: оплата за виконання будівельних робіт з будівництва військових інженерно-технічних споруд на об`єкті «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» згідно акта приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 30.06.25, дог. № 120/4Д від 21.03.25, у т.ч. ПДВ – 284 255,68 гривень.
Відповідно до акта № 2А від 11.11.2025 (а.с. 110а) здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» за договором № 120/4Д від 21.03.2025р. підрядник виконав, а замовник прийняв роботи зі здійснення авторського нагляду по об`єкту: «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» на суму 11 400 грн (із ПДВ).
Платіжною інструкцією № 2388 від 17.11.2025 (а.с. 113) Військова частина НОМЕР_1 перерахувала Товариству з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» 11 400 грн, призначення платежу: оплата за виконання робіт зі здійснення авторського нагляду по будівництву військових інженерно-технічних споруд по об`єкту «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» згідно акта № 2А від 11.11.25, дог. № 120/4Д від 21.03.25, у т.ч. ПДВ – 1 900 грн.
Відповідно до акта № 3 від 14.11.2025 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2025 року за формою № КБ-2в (а.с. 104б-105) підрядник виконав, а замовник прийняв будівельні роботи на суму 76 712,22 гривень.
Платіжною інструкцією № 2404 від 17.11.2025 (а.с. 113) Військова частина НОМЕР_1 перерахувала Товариству з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» 76 712,22 грн, призначення платежу: оплата за виконання будівельних робіт з будівництва військових інженерно-технічних споруд на об`єкті «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» згідно акта приймання виконаних будівельних робіт № 3 від 14.11.25, дог. № 120/4Д від 21.03.25, у т.ч. ПДВ – 12 785,37 гривень.
18 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» (далі – підрядник) та Військова частина НОМЕР_1 (далі – замовник) уклали додаткову угоду № 2 до договору на будівництво фортифікаційних споруд № 120/4Д від 21.03.2025 року (а.с. 63-64, 65-82, далі – Додаткова угода № 2).
Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди № 2, керуючись абзацом 5 п. 48 особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 № 1275 «Деякі питання здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану» (із змінами), п. 2.3 Договору, сторони дійшли згоди щодо зміни вартості робіт в бік зменшення на 37 938,75 грн, у зв`язку з цим домовилися про внесення змін до пункту 2.1 розділу 2 Договору та викласти його у наступній редакції:
« 2.1. Вартість робіт по Договору визначена за договірною ціною (додаток № 1 до додаткової угоди № 2 від 18.11.2025 р. до договору № 120/4Д від 21.03.2025 р.), складеною на підставі локальних кошторисів до неї (додаток № 5/1-5/6 до додаткової угоди № 2 від 18.11.2025 р. до договору № 120/4Д від 21.03.2025 р.), і складає: 3 002 179 грн 61 коп. (три мільйони дві тисячі сто сімдесят дев`ять гривень 61 копійка), в тому числі ПДВ – 500 363 грн 27 коп. (п`ятсот тисяч триста шістдесят три гривні 27 копійок), та є складовою частиною вартості робіт по об`єкту в межах зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва об`єкта.». 
Згідно з пунктом 2 Додаткової угоди № 2 усі інші положення Договору залишаються без змін.
Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди № 2 ця угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами і є невід`ємною частиною Договору.
Згідно з пунктом 5 Додаткової угоди № 2 додатки до додаткової угоди:
договірна ціна (додаток № 1, а.с. 63-64);
локальні кошториси (додатки № 5/1-5/6, а.с. 65-82).
Відповідно до пунктів 5, 7, 10 акта від 24.11.2025 готовності об`єкта до експлуатації (а.с. 114-115) на об`єкті «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» виконано згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами всі роботи, передбачені проектною документацією, що закінчені в листопаді 2025 р. (акт КБ-2в від 14.11.2025), вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію – 3 002,17961 тис. гривень.
Як указує позивач, замовник свої зобов`язання за Договором виконав належним чином та в повному обсязі, проте відповідач допустив порушення пункту 3.1 Договору в частині дотримання строків завершення будівельних робіт – станом на 31.05.2025 будівельні роботи по об`єкту не завершено. 
Відповідно до пункту 13.5 Договору Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» за Договором неустойку на загальну суму 717 708,74 грн, у тому числі пеню в сумі 504 829,03 грн за порушення строків завершення будівництва та штраф у розмірі 7% у сумі 212 879,71 грн за прострочення завершення будівництва понад 30 днів, що стало причиною виникнення спору та звернення з позовом до господарського суду.
Відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог. Стверджує, що сторонами майже одночасно укладені 53 договори підряду щодо будівництва фортифікаційних споруд на різних опорних пунктах в зоні лінії бойового зіткнення. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» виконало І етап робіт за Договором та розробило проектно-технічну документацію, що прийнята позивачем без зауважень.
Однак після цього змінилась оперативна обстановка в місці виконання підрядних робіт унаслідок просування збройних формувань рф, що вплинуло на строки виконання будівельних робіт на об`єкті. 
Відповідач зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 не передала йому фронт робіт перед початком виконання робіт ІІ етапу (мало місце прострочення кредитора), а будівельні роботи здійснювались працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» в умовах тривалих повітряних тривог (а.с. 164-175).
Відповідач стверджує про наявність форс-мажорних обставин, що вплинули на строки виконання ним своїх зобов`язань за Договором, що підтверджується висновком Рівненської торгово-промислової палати від 07.10.2025 № 56.01/406 про істотну зміну обставин (а.с. 150-153). Окрім того, вказує на несприятливі погодні умови, які вплинули на строки виконання будівельних робіт, що підтверджується листом Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 99 021-3004/99 12 від 09.07.2025 (а.с. 159-160). 
З огляду на вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» просить суд відмовити в задоволенні позову, а в разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій, зменшити розмір неустойки на 99%.
Позивач не погоджується з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА». Вважає, що відповідач своїми діями спотворює вимоги позовної заяви.
Військова частина НОМЕР_1 наполягає, що на виконання умов укладеного Договору підрядник зобов`язаний сплатити замовнику неустойку на загальну суму 717 708,74 грн, у тому числі пеню в сумі 504 829,03 грн за порушення строків завершення будівництва та штраф у розмірі 7% у сумі 212 879,71 грн за прострочення завершення будівництва понад 30 днів, визначених у Договорі на підставі календарного графіка виконання робіт (додаток № 4).
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, об`єктивному та повному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.
Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:
1) визнання права;
2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов`язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно зі ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Згідно зі ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.
На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. 
У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Згідно зі ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
На підставі ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Укладений сторонами Договір містить елементи договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт, а також договору будівельного підряду, тобто є змішаним договором.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 глави 61 «Підряд», положення параграфа 1 «Загальні положення про підряд» застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Відповідно до ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Згідно зі ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.
До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.
Згідно зі ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 883 Цивільного кодексу України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.
За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.
Як установлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» виконало роботи І етапу відповідно до умов Договору.
Ураховуючи пункт 3.1 Договору, відповідач повинен був виконати будівельні роботи (ІІетап) у строк до 31.05.2025 включно.
На підставі пунктів 5, 7, 10 акта від 14.11.2025 готовності об`єкта до експлуатації (а.с. 114-115) на об`єкті «Нове будівництво фортифікаційних споруд опорного пункту № 221» виконано згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами всі роботи, передбачені проектною документацією, що закінчені в листопаді 2025 р. (акт КБ-2в від 14.11.2025), вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію – 3 002,17961 тис. гривень.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» допустило порушення пункту 3.1 Договору в частині дотримання строків завершення будівельних робіт, оскільки станом на 31.05.2025 будівельні роботи по об`єкту не завершені.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Згідно з ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.
Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
За правовим висновком, викладеним у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2025 у справі № 910/16298/24, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до пункту 13.5 Договору за порушення строків завершення будівництва по Договору підрядник сплачує замовникові пеню у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) договірної ціни за кожен день такого прострочення, а за прострочення понад тридцять днів з підрядника додатково стягується штраф на користь замовника у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» за Договором неустойку на загальну суму 717 708,74 грн, у тому числі пеню в сумі 504 829,03 грн за порушення строків завершення будівництва та штраф у розмірі 7% у сумі 212 879,71 грн за прострочення завершення будівництва понад 30 днів (а.с. 124-125).
Здійснивши перевірку наданих розрахунків, суд дійшов висновку, що позивач помилково здійснив нарахування на суму 3 041 138,71 грн, оскільки відповідно до Додаткової угоди № 2 (а.с.63) договірна ціна становить 3 002 179,61 грн (із ПДВ).
За розрахунками суду, з огляду на вимоги ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та абз. 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України, за період з 01.06.2025 до 13.11.2025 пеня за порушення строків завершення будівництва становить 423 266,20 грн (3 002 179,61 грн * 2 * 15,5% : 365 днів * 166 днів : 100%), а штраф за прострочення завершення будівництва понад 30 днів – 210 152,57 грн (3 002 179,61 грн * 7% : 100%).
Щодо посилання відповідача на висновок Рівненської торгово-промислової палати від 07.10.2025 № 56.01/406 про істотну зміну обставин (а.с. 150-153), як на підставу для звільнення від відповідальності за порушення строків виконання умов Договору, суд зазначає таке.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 263 Цивільного кодексу України непереборна сила – надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.
Суд звертає увагу, що порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні» та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 15.07.2014 № 40(3) (у редакції рішення Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), далі – Регламент).
Відповідно до ч. 1 ст. 14^1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
На підставі ч. 2 ст. 14^1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
На підставі ст. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Отже, по кожному окремому договору сторони повинні отримати сертифікат про форс-мажорні обставини. При цьому, за загальним правилом, обставини непереборної сили не звільняють від обов`язку виконати зобов`язання в натурі.
Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.
На відміну від форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які роблять неможливим виконання зобов`язання в принципі, істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання такого зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад, у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена в п. 6.26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17, п.п. 38, 64 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20.
У той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання загалом, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.
У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, викладено висновки щодо застосування ст. 14^1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», згідно з якими засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що такі обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.
Отже, виходячи з вищевикладених норм законодавства, висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної торгово-промислової палати.
У матеріалах справи відсутній сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язань за Договором.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» надало до суду висновок Рівненської торгово-промислової палати від 07.10.2025 № 56.01/406 про істотну зміну обставин (а.с. 150-153), яким встановлено обставини, що істотно ускладнили своєчасне виконання зобов`язань за Договором, і який міг бути підставою для внесення змін до Договору або для його розірвання, проте жодним чином не підтверджує обставини, через які підрядник звільняється від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань.
Крім того, суд звертає увагу на пункт 14.8 Договору, згідно з яким сторони усвідомлюють, що даний Договір укладається під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, а тому сам факт дії воєнного стану в Україні не буде вважатися обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), крім випадків настання конкретних подій/обставин (окупація території агресором, де повинні вчинятися сторонами дії на виконання умов Договору, знищення безпосередньо об`єктів сторін тощо) під час дії правового режиму воєнного стану, що буде підтверджено документами, які надаються відповідним уповноваженим органом.
Виходячи з умов вищенаведеного пункту Договору, зважаючи на те, що його укладено під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, коли обстріли території України, включаючи місце виконання підрядних робіт, тривали більше трьох років, укладаючи Договір, відповідач мав усвідомлювати всі ризики здійснення господарської діяльності під час воєнного стану.
З огляду на вищевикладене, суд відхиляє доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» щодо наявності підстав для звільнення його від відповідальності за порушення строків виконання будівельних робіт.
Посилання відповідача на лист Адміністрації державної спеціальної служби транспорту №518/5704 від 20.05.2026 (а.с. 210) також не спростовує факт порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» строків завершення будівництва за Договором.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Таким чином, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену у процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Ураховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (пені, штрафу), що підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки над розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язання боржником, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (пені, штрафу) наслідкам правопорушення.
При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності в законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.
Подібна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 27.01.2020 у справі № 916/469/19, від 26.03.2020 у справі № 904/2847/19.
Окрім того, господарський суд ураховує правовий висновок, викладений у п.п. 7.31, 7.42, 7.43 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22, згідно з яким законодавець надає суду право зменшувати розмір неустойки, а не звільняти боржника від її сплати. Поряд з цим сукупність обставин у конкретних правовідносинах (формальні ознаки прострочення боржника, порушення зобов`язання з вини кредитора – стаття 616 Цивільного кодексу України тощо) можуть вказувати на несправедливість стягнення з боржника неустойки в будь-якому істотному розмірі. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.
Розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90%, 70% чи 50% тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами в конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини першої, другої статті 233 Господарського кодексу України, частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, тобто у межах судового розсуду.
Індивідуальний характер підстав, якими в конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.
Господарський суд вважає, що наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Аналогічна правова позиція викладена в абз. 2 п. 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013, п. 52 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, п. 5.6 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №920/1013/18, п. 8.7 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.
Також господарський суд ураховує правовий висновок, викладений у п.п. 8.32, 8.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, згідно з яким господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема, з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.
Велика Палата Верховного Суду в п.п. 159, 161 постанови від 16.10.2024 у справі №911/952/22 звертає увагу, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки не може бути подібних правовідносин, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій.
Висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України є загальними (універсальними) для правовідносин про стягнення неустойки, однак результат їх застосування може бути різним (наявність або відсутність підстав для зменшення неустойки) в залежності від тих фактичних обставин, які будуть встановлені судом у кожній конкретній справі.
Господарський суд ураховує, що, здійснюючи підприємницьку діяльність, відповідач має самостійно нести всі ризики як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.
Водночас умови Договору мають відображати дійсну правову природу відповідальності, забезпечуючи реальне виконання зобов`язань без покладення на сторону непомірного фінансового тягаря, який не відповідає ні ступеню порушення, ні співмірності завданих збитків.
За вищенаведених обставин, з огляду на виконання робіт за Договором у повному обсязі, беручи до уваги ступінь вини Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА», характер допущених порушень, а також обставини здійснення господарської діяльності в умовах правового режиму воєнного стану, здійснення відповідачем діяльності, спрямованої на підтримання обороноздатності держави, відсутність доказів негативних наслідків, у тому числі збитків позивача від порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» зобов`язання за Договором, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін в умовах воєнного стану, введеного за наслідками збройної агресії російської федерації проти України, господарський суд вважає доцільним, обґрунтованим, справедливим та таким, що відповідає принципу верховенства права, зменшити розмір нарахованих відповідачу пені за порушення строків завершення будівництва на 80% - до 84 653,24 грн та штрафу за прострочення завершення будівництва понад 30 днів на 80% - до 42 030,51 гривень.
Суд вважає недоцільним більше зменшення розміру неустойки, оскільки порушення строків завершення будівельних робіт тривало понад 5 місяців. За таких обставин подальше зменшення штрафних санкцій може привести до втрати неустойкою своїх функцій, що є неприпустимим.
За правовим висновком, викладеним у п.п. 7.38-7.39, 8.1-8.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19, право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 Господарського кодексу України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, а також приписами статті 546 Цивільного кодексу України та статті 231 Господарського кодексу України.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України – видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, тому з Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» на користь Військової частини НОМЕР_1 підлягає стягненню за договором підряду № 120/4Д від 21.03.2025 на будівництво фортифікаційних споруд неустойка в сумі 126 683,75 грн, у тому числі пеня в сумі 84 653,24 грн за порушення строків завершення будівництва та штраф у сумі 42 030,51 грн за прострочення завершення будівництва понад тридцять днів.
Щодо розподілу судового збору у справі суд указує таке.
За правовим висновком, викладеним у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 902/339/16, від 05.04.2018 у справі № 917/1006/16, від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 16.10.2019 у справі № 910/143/19, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.
Ураховуючи вищенаведене, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 7 601,02 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-80, 86, 91, 119, 123, 129, 169, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» про стягнення 717 708,74 грн – задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй ЮА» (53860, Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Зеленодольськ, просп. Незалежності, буд. 9А, код ЄДРПОУ 38888898) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за договором підряду № 120/4Д від 21.03.2025 на будівництво фортифікаційних споруд неустойку в сумі 126 683,75 грн (сто двадцять шість тисяч шістсот вісімдесят три гривні 75 копійок), у тому числі пеню в сумі 84 653,24 грн (вісімдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят три гривні 24 копійки) за порушення строків завершення будівництва, штраф у сумі 42 030,51 грн (сорок дві тисячі тридцять гривень 51копійка) за прострочення завершення будівництва понад тридцять днів, судовий збір у сумі 7 601,02 грн (сім тисяч шістсот одна гривня 02 копійки).
3. У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 28.08.2026.

Суддя В.О. Дичко