ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2026 року | справа № 380/15901/26

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови мені - ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до частини 3 статті 2, статей 43, 51 і 63 Закону України № 2262-ХІІ, оформленої листом від 07 квітня 2026 року за вих. № 18760-16761/С-02/8-1300/26;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 лютого 2026 року про перерахунок пенсії по інвалідності та здійснити перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до частини 3 статті 2, статей 43, 51 і 63 Закону України № 2262-ХІІ з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою посадою на день останнього звільнення з військової служби, у тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, з дати виникнення права на перерахунок та виплатити перераховану пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.
Позов обґрунтований тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 40% сум грошового забезпечення за підп.«б» ст.21 цього Закону як особі з інвалідністю III групи. Позивач указує, що після призначення пенсії він був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, і проходив таку службу з 25.02.2022 по 20.03.2025 спочатку у військовій частині НОМЕР_1 , а з 15.06.2023 - у військовій частині НОМЕР_2 . Позивач стверджує, що його пенсію обчислено з грошового забезпечення станом на момент звільнення зі служби у 2003 році, тоді як під час служби у 2022-2025 роках грошове забезпечення за останньою посадою становило понад 33000 грн на місяць, а тому саме зміна розміру грошового забезпечення є підставою для перерахунку пенсії. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ч.3 ст.2 Закону №2262-XII, за якою після звільнення зі служби виплата пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років, на ч.3 та ч.18 ст.43, ст.51 і ст.63 цього Закону, а також на Порядок проведення перерахунку пенсій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, зазначаючи, що обмін документами для перерахунку пенсії відбувається безпосередньо між органом Пенсійного фонду України та відповідним державним органом, а пенсіонер не є суб`єктом цього документообігу. Позивач наголошує, що відповідач не вчинив жодної передбаченої цим Порядком дії, не включив його до відповідного списку, не звернувся до військової частини, не витребував додаткових документів і не повідомив про потребу в них. Позивач також указує, що відмову оформлено листом, а не рішенням (розпорядженням) органу, що призначає пенсію, що, на його переконання, є самостійним порушенням установленої процедури, а мотиви відповіді є суперечливими, оскільки відповідач послався на ст.44 Закону №2262-XII, яка стосується пенсіонерів з числа військовослужбовців строкової служби, і зробив висновок щодо військовослужбовців надстрокової служби, тоді як позивач до жодної з цих категорій не належить. Крім того, позивач посилається на різний підхід органів Пенсійного фонду України до тотожних правових ситуацій в інших регіонах, на практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, зокрема на рішення у справах «Щокін проти України», «Лелас проти Хорватії» та «Суомінен проти Фінляндії», і просить зобов`язати відповідача не лише повторно розглянути заяву, а й здійснити перерахунок пенсії.
Ухвалою судді від 31.07.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечено. Відповідач указує, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає ст.5 КАС України, оскільки необхідною передумовою для зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є визнання протиправною його бездіяльності. Відповідач також заявляє про пропуск строку звернення до суду, посилаючись на те, що вперше позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії 29.11.2025 та отримав відповідь листом від 17.12.2025 за вих.№32082-34549/С-52/8-1300/25, тоді як позов подано 30.07.2026. По суті спору відповідач зазначає, що позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262-XII, а тому її перерахунок регулюється саме цим Законом, а не Законом України «Про пенсійне забезпечення». Відповідач звертає увагу, що формування грошового забезпечення, з якого проводиться призначення (перерахунок) пенсій, не належить до компетенції органів Пенсійного фонду України, а питання визначення грошового забезпечення та вислуги років належить до компетенції уповноважених органів міністерств і відомств, у яких особа проходила службу. Відповідач указує, що 20.08.2025 за вх.№30569/8 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли подання від 14.08.2025 №уч 68297 та документи для призначення пенсії позивачу, і за результатами їх розгляду з 21.03.2025 позивачу призначено пенсію по інвалідності з оновленим грошовим забезпеченням, яке він отримував перед останнім звільненням зі служби. Відповідач наводить складові грошового забезпечення, включені до обрахунку пенсії з 21.03.2025: посадовий оклад - 3810,00 грн, оклад за військовим званням - 1270,00 грн, надбавка за вислугу років (45%) - 2286,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за останні місяці перед звільненням (з червня 2023 року по лютий 2025 року) - 25781,89 грн, з яких надбавка за виконання особливо важливих завдань - 87,8% та премія - 518%. Загальна сума грошового забезпечення для призначення пенсії становить 33147,89 грн, а розмір пенсії по інвалідності обраховано у розмірі 40% грошового забезпечення з урахуванням надбавок до пенсії як учаснику антитерористичної операції та учаснику бойових дій, що становить 13889,41 грн. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, та встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII). Зазначене підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 23.02.2015 (термін дії - довічно), у якому зазначено номер особового рахунку НОМЕР_4 та вид пенсії - по інвалідності, 3 група, особа з інвалідністю з числа військовослужбовців.
Згідно з матеріалами пенсійної справи №ХВ-55782 капітана ОСОБА_1 звільнено в запас за станом здоров`я з посади начальника фізичної підготовки і спорту 704 полку радіаційного, хімічного, біологічного захисту ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі витягу з наказу від 15.05.2003 №113, дата звільнення - 09.09.2003. 
Розрахунком №44094 на пенсію по інвалідності визначено складові грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію: посадовий оклад - 150,00 грн, оклад за військовим званням - 120,00 грн, 30% надбавка за вислугу років - 81,00 грн, надбавка - 175,38 грн, а всього 526,38 грн; пенсію по інвалідності III групи призначено у розмірі 40% грошового забезпечення, тобто 210,55 грн, з 10.09.2003.
Після призначення пенсії позивача призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, і він проходив таку службу з 25.02.2022 по 20.03.2025, що підтверджується військово-обліковим документом №23072022934013410008, виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 28.05.2025, у п.10 якого зазначено строки проходження військової служби, у тому числі з 01.01.2022 по 20.03.2025. Згідно з цим документом позивач належить до молодшого офіцерського складу, має військове звання капітан та військово-облікову спеціальність 290500.
Службу позивач проходив спочатку у військовій частині НОМЕР_1 , а з 15.06.2023 - у військовій частині НОМЕР_2 . Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.06.2023 №171 (п.34) капітана ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_1 , призначено наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.06.2023 №141 на посаду офіцера резерву спеціального взводу резерву офіцерського складу спеціального загону військової частини НОМЕР_2 з посадовим окладом 3440 грн на місяць; цим же наказом установлено виплату премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 553% посадового окладу та надбавки за особливості проходження служби у розмірі 87,8% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 20.03.2025 №80 капітана ОСОБА_1 , офіцера резерву спеціального взводу резерву офіцерського складу спеціальної роти резерву офіцерського складу спеціального загону військової частини НОМЕР_2 , звільнено в запас за підп.«б» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності) та з 20.03.2025 виключено зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення з направленням для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Цим наказом установлено, що вислуга років станом на 20.03.2025 становить: календарна - 20 років 02 місяці 02 дні, загальна - 20 років 02 місяці 02 дні.
Грошовим атестатом військової частини НОМЕР_2 від 08.04.2025 №2738 засвідчено, що позивачу до 20.03.2025 виплачено оклад за військовим званням у розмірі 1270,00 грн, посадовий оклад за 15 тарифним розрядом у розмірі 3810,00 грн, надбавку за вислугу років у розмірі 45%, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення - надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8% та премію у розмірі 518%.
Довідкою військової частини НОМЕР_2 від 08.04.2025 №909 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премію для обчислення пенсій відповідно до ст.43 Закону №2262-XII і довідкою, складеною за формою додатка 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII, підтверджено розміри таких виплат за період з червня 2023 року по лютий 2025 року, а саме: щомісячні додаткові види грошового забезпечення - 128533,64 грн, премія - 399321,02 грн, а всього 527854,66 грн.
20.08.2025 за вх.№30569/8 до відповідача від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли супровідний лист від 14.08.2025 №1159/12/13965, подання про призначення пенсії від 14.08.2025 №68297 та документи, передбачені п.2 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII, зокрема заява про призначення (перерахунок) пенсії, витяг з наказу про виключення зі списків особового складу, свідоцтво про хворобу, грошовий атестат, довідка про додаткові види грошового забезпечення, довідка про проходження військової служби та посвідчення учасника бойових дій.
За результатами розгляду поданих уповноваженим органом документів відповідач з 21.03.2025 визначив позивачу пенсію по інвалідності з оновленого грошового забезпечення, до якого включено посадовий оклад - 3810,00 грн, оклад за військовим званням - 1270,00 грн, надбавку за вислугу років (45%) - 2286,00 грн та середньомісячну суму щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за останні місяці служби перед звільненням (з червня 2023 року по лютий 2025 року) - 25781,89 грн, що разом становить 33147,89 грн. Розмір пенсії обчислено у розмірі 40% грошового забезпечення з урахуванням надбавок до пенсії як учаснику антитерористичної операції та учаснику бойових дій, що становить 13889,41 грн.
29.11.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та поясненням до неї, у яких, посилаючись на ч.1 ст.40 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.69 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату за формою ОК-5 та довідок з місць несення військової служби, зазначивши, що за такого врахування розмір його пенсійної виплати складатиме 17227,09 грн.
Листом від 17.12.2025 №32082-34549/С-52/8-1300/25 відповідач повідомив позивача про порядок пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, зазначив, що питання визначення грошового забезпечення та вислуги років належить до компетенції уповноважених органів міністерств і відомств, а органи Пенсійного фонду України визначають розмір пенсії на підставі наданих ними документів, а також указав, що станом на дату відповіді документи для перерахунку пенсії відповідно до Закону №2262-XII до відповідача не надходили, а в разі їх надходження питання перерахунку буде розглянуто.
09.02.2026 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії аналогічного змісту, до якої додав ті самі пояснення з розрахунком пенсії у розмірі 17227,09 грн, довідку за формою ОК-5 та копії довідок військових частин НОМЕР_1 і НОМЕР_2 .
Листом від 07.04.2026 №18760-16761/С-02/8-1300/26 відповідач повідомив позивача, що він перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 40% сум грошового забезпечення, призначену відповідно до ст.21 Закону №2262-XII, що розмір пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до цього Закону, не залежить від кількості страхового стажу та вислуги років, а також що Законом №2262-XII не передбачено проведення перерахунку пенсії після призначення пенсії військовослужбовцям надстрокової служби. У листі також роз`яснено порядок оскарження відповідно до ч.1 ст.16 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян».
Не погодившись із такою відповіддю, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначає Закон №2262-XII. Преамбулою цього Закону встановлено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист. Згідно з ч.3 ст.1-1 Закону №2262-XII зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч.3 ст.2 Закону №2262-XII пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.
Згідно зі ст.21 Закону №2262-XII пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку). Статтею 23 цього Закону передбачено, що в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (п.«а» ст.12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (п.«а» ст.13).
Відповідно до ч.3 ст.43 Закону №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 18 ст.43 цього Закону встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Згідно з ч.2 ст.51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії; якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Частиною 3 цієї статті передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Частинами 1, 2 та 4 ст.63 Закону №2262-XII визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку; якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону, при цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів; усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Процедуру подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 (далі - Порядок №3-1). Пунктом 2 розділу I Порядку №3-1 визначено, що заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку, до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій, за останнім місцем служби. Згідно з п.2 розділу II Порядку №3-1 до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються, зокрема, подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом), витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу, розрахунок вислуги років для призначення пенсії, грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію; для виплати пенсії пенсіонерам з урахуванням загальної (додаткової) вислуги відповідно до ч.2-4 ст.2 Закону №2262-XII подаються ті самі документи.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45), на який посилається позивач, регулює інші за змістом правовідносини, а саме порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, коли головні управління Пенсійного фонду України складають списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та подають їх уповноваженим органам для видачі довідок. Такий перерахунок є масовим і здійснюється без подання особою заяви, тоді як перегляд розміру пенсії конкретної особи після її повторного звільнення зі служби здійснюється за документами, які подає уповноважений орган у порядку, визначеному Порядком №3-1.
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 29.01.2025 у справі №580/460/24 зазначив, що правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених згідно із Законом №2262-XII пенсій з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу, зокрема за призовом під час мобілізації, є положення ч.3 ст.2 та ст.63 Закону №2262-XII, а пенсіонери, яким призначена пенсія на підставі цього Закону та які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом до Збройних Сил України, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням додаткової вислуги років від часу такого призову на військову службу до дня фактичного звільнення. Верховний Суд у цій справі також указав, що органом, який наділений повноваженнями здійснювати підготовку документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, у тому числі на комунікацію із відповідним структурним підрозділом компетентного органу, який наділений повноваженням на обчислення вислуги років, є обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за обраним військовослужбовцем місцем проживання, а неподання заявником безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України розрахунку вислуги років не зумовлює настання для нього негативного наслідку у вигляді відмови у перерахунку пенсії, оскільки пенсійний орган не позбавлений можливості вчинити активні дії щодо отримання від компетентного органу додаткових документів або повідомити заявника про необхідність їх надання.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що для пенсії по інвалідності, призначеної за підп.«б» ст.21 Закону №2262-XII, величиною, яка визначає розмір такої пенсії, є суми грошового забезпечення, з яких вона обчислюється, тоді як установлений законом відсоток (для III групи - 40 процентів) є сталим і від тривалості вислуги років чи страхового стажу не залежить. Вислуга років для пенсії по інвалідності має правове значення лише у випадку, передбаченому ст.23 Закону №2262-XII, тобто за наявності вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років згідно з п.«а» ст.12 цього Закону. Водночас перегляд самого грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, у разі повторного проходження особою служби здійснюється за документами, які готує та подає уповноважений орган за останнім місцем служби, і у складі цих документів обов`язково подаються грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премію.
Судом встановлено, що позивач, отримуючи з 10.09.2003 пенсію по інвалідності, обчислену з грошового забезпечення у розмірі 526,38 грн, був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації і проходив її до 20.03.2025; після звільнення уповноважений орган - ІНФОРМАЦІЯ_6 - 20.08.2025 подав відповідачу подання від 14.08.2025 №68297 разом із документами, передбаченими п.2 розділу II Порядку №3-1, у тому числі з грошовим атестатом від 08.04.2025 №2738 та довідками військової частини НОМЕР_2 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премію; на підставі цих документів відповідач з 21.03.2025, тобто з наступного дня після звільнення позивача зі служби, визначив розмір пенсії по інвалідності виходячи з грошового забезпечення за останньою посадою у сумі 33147,89 грн, до якої увійшли посадовий оклад 3810,00 грн, оклад за військовим званням 1270,00 грн, надбавка за вислугу років 45% у сумі 2286,00 грн та середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії у сумі 25781,89 грн, а розмір пенсії з урахуванням надбавок становить 13889,41 грн.
Отже, з установлених у цій справі обставин у взаємозв`язку з наведеними вище нормами слідує, що та сама дія, про зобов`язання вчинити яку заявлено позов, - обчислення пенсії по інвалідності з грошового забезпечення за останньою посадою на день останнього звільнення з військової служби з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії - відповідачем уже вчинена, причому з дати, більш ранньої, ніж та, з якої просить здійснити перерахунок позивач (01.04.2025). Складові грошового забезпечення, які позивач просить урахувати, повністю відповідають тим, які фактично враховано відповідачем, а їх розміри визначено на підставі документів уповноваженого органу та військової частини, а не на підставі самостійного розсуду пенсійного органу.
Ці обставини підтверджуються матеріалами пенсійної справи позивача, доданими відповідачем до відзиву, та позивачем не спростовані: відповіді на відзив позивач не подав, доказів того, що його пенсія станом на час звернення із заявою від 09.02.2026 та на час розгляду справи обчислюється з грошового забезпечення, визначеного станом на 2003 рік, суду не надано. Доводи позову про те, що пенсія позивача досі обчислюється з грошового забезпечення, яке він отримував перед звільненням у 2003 році, є такими, що не знайшли підтвердження під час судового розгляду, і спростовуються матеріалами справи.
Суд окремо звертає увагу на зміст заяви позивача від 09.02.2026, за наслідками розгляду якої надано оскаржувану відповідь. Із цієї заяви та доданого до неї пояснення вбачається, що позивач просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідки за формою ОК-5 та довідок з місць несення військової служби, посилаючись на ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст.69 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та навів власний розрахунок пенсії у розмірі 17227,09 грн, визначений виходячи з коефіцієнта страхового стажу та середньої заробітної плати в Україні. Наведені норми регулюють обчислення пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і не застосовуються до пенсії, призначеної за Законом №2262-XII, розмір якої відповідно до ст.21 цього Закону визначається у відсотках до сум грошового забезпечення. З урахуванням ч.3 ст.1-1 Закону №2262-XII підстав для обчислення пенсії позивача за правилами, на які він посилався у заяві, у відповідача не було, а тому висновок відповідача про те, що розмір пенсії по інвалідності, призначеної за Законом №2262-XII, не залежить від кількості страхового стажу та вислуги років, відповідає закону.
Не змінює наведеного й посилання позивача на ч.3 ст.2 Закону №2262-XII, оскільки врахування додаткової вислуги років від часу призову до дня фактичного звільнення впливає на розмір пенсії за вислугу років, а для пенсії по інвалідності, обчисленої за підп.«б» ст.21 цього Закону, тривалість вислуги на розмір пенсії не впливає. Можливість застосування ст.23 Закону №2262-XII у цій справі також відсутня: згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 20.03.2025 №80 вислуга років позивача станом на 20.03.2025 становила 20 років 02 місяці 02 дні, тоді як п.«а» ст.12 Закону №2262-XII для осіб, звільнених зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати, вимагає наявності вислуги 25 календарних років і більше. Відтак перерахунок пенсії позивача з урахуванням додаткової вислуги років не міг би привести до збільшення її розміру.
Разом з тим суд погоджується з доводами позивача про недоліки мотивування відповіді відповідача від 07.04.2026. Посилання у цьому листі на ст.44 Закону №2262-XII, яка регулює перерахунок пенсій особам з числа військовослужбовців строкової служби, та висновок щодо військовослужбовців надстрокової служби до обставин позивача відношення не мають, оскільки позивач належить до молодшого офіцерського складу і проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Не узгоджується з преамбулою, ч.18 ст.43, ст.51 і ст.63 Закону №2262-XII і твердження про те, що цим Законом не передбачено проведення перерахунку пенсії після її призначення, адже перерахунок призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення прямо віднесено до державних гарантій. Суд також зазначає, що відповідь на заяву від 09.02.2026 надано 07.04.2026, тобто з порушенням місячного строку, встановленого ст.20 Закону України «Про звернення громадян».
Водночас установлені недоліки відповіді не є підставою для задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.5 КАС України до адміністративного суду має право звернутися особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Отже, обов`язковою умовою задоволення позову є встановлення судом факту порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача, яке підлягає відновленню у судовому порядку. У цій справі право позивача на обчислення пенсії по інвалідності з грошового забезпечення за останньою посадою перед останнім звільненням зі служби реалізовано відповідачем з 21.03.2025, а тому помилковість окремих мотивів відповіді від 07.04.2026 сама по собі до порушення цього права не призвела. Зобов`язання відповідача вчинити дії, які вже вчинено, не відповідало б завданню адміністративного судочинства, визначеному ч.1 ст.2 КАС України, і не мало б наслідком відновлення будь-якого права позивача.
Доводи позивача про те, що відмову оформлено листом, а не рішенням (розпорядженням), також не можуть бути підставою для задоволення позову. Заява позивача від 09.02.2026 за своїм змістом була зверненням щодо перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, до неї не додавалися документи, передбачені п.2 розділу II Порядку №3-1, які подаються уповноваженим органом, і за наслідками її розгляду відповідач надав відповідь у порядку Закону України «Про звернення громадян» із роз`ясненням порядку оскарження. За обставин, коли перегляд розміру пенсії позивача з урахуванням нового грошового забезпечення відповідачем уже проведено на підставі документів уповноваженого органу, форма відповіді на повторне звернення не вплинула на обсяг прав позивача.
Висновки Верховного Суду, на які посилається позивач, у тому числі викладені у постанові від 29.01.2025 у справі №580/460/24, не спростовують наведеного, оскільки вони сформульовані у правовідносинах, у яких перерахунок пенсії з урахуванням нових даних про службу взагалі не був проведений, а пенсійний орган відмовив у його проведенні з мотивів неподання документів. У цій же справі документи уповноваженого органу відповідачу надійшли, були розглянуті, і розмір пенсії визначено з урахуванням грошового забезпечення за останньою посадою перед останнім звільненням. Суд відхиляє й посилання позивача на рішення судів в інших адміністративних справах, зокрема у справі №280/5541/25, оскільки судові рішення в інших справах ухвалено за іншими фактичними обставинами, не мають преюдиційного значення для цієї справи, а обов`язок ураховувати висновки щодо застосування норм права стосується постанов Верховного Суду.
Посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини у справах «Щокін проти України», «Лелас проти Хорватії» та «Суомінен проти Фінляндії» у цій справі також не можуть бути покладені в основу задоволення позову. Принцип тлумачення норм на користь особи застосовується за наявності неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи національним законодавством, тоді як положення ст.21 Закону №2262-XII щодо розміру пенсії по інвалідності є однозначними, а результат, на який спрямовані вимоги позивача, досягнутий відповідачем без судового втручання.
Суд відхиляє посилання відповідача на те, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає ст.5 КАС України через відсутність вимоги про визнання протиправною бездіяльності. Пунктом 3 ч.1 ст.5 КАС України прямо передбачено такий спосіб захисту, як визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, а п.4 цієї частини - визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; крім того, ч.2 ст.5 КАС України передбачає можливість захисту прав у інший спосіб, що не суперечить закону. Позивач оскаржує саме дії відповідача, вчинені за наслідками розгляду його заяви, а тому обраний ним спосіб захисту сам по собі не є перешкодою для розгляду спору по суті.
Безпідставними є й доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду. Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Предметом оскарження у цій справі є відмова, оформлена листом від 07.04.2026, а лист від 17.12.2025, на який посилається відповідач, відмови у перерахунку пенсії не містив: ним позивача повідомлено, що документи для перерахунку пенсії до відповідача не надходили, а в разі їх надходження питання перерахунку буде розглянуто. Такий лист не створював для позивача остаточних правових наслідків, а тому строк звернення до суду обчислюється з 07.04.2026 і на час подання позову 28.07.2026 не сплив.
Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з урахуванням встановленого Кодексом адміністративного судочинства України обов`язку доведення правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суд приходить висновку, що відповідач довів відповідність своїх дій критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, у частині, яка стосується предмета спору, тоді як позивач не довів порушення свого права на перерахунок пенсії по інвалідності з урахуванням грошового забезпечення за останньою посадою.
Будь-яких інших обставин, які б вимагали детальної відповіді або спростування, сторонами у заявах по суті справи не зазначено та з матеріалів справи судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір», на що вказала й Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11.09.2024 у справі №567/79/23. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, а доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано, судові витрати в силу приписів ст.139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.