ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА  

справа № 753/670/26
провадження № 3/753/929/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
02 січня 2026 о 14-й годині 25 хвилин в м. Києві, вул. Колекторна, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що слабо реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином повідомленим за допомогою направлення судових повісток, ОСОБА_1 на виклики суду не з`явився, провадженням щодо себе не цікавився.
 
Одночасно 09.02.2026 на адресу суду надійшло клопотання захисника Грабинського А.В. про закриття адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Клопотання обґрунтоване тим, що у працівників поліцїі не було законних підстав зупиняти ОСОБА_1 . У зв`язку з чим і не було підстав для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та в подальшому складання адміністративного протоколу. ОСОБА_1 подав письмову заяву в якій підтримав клопотання захисника Грабинського А.В.
 
Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст. 130 КУпАП в цьому переліку відсутня.
 
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
 
Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність  ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, клопотання захисника, суд приходить до висновку, що винність  ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 557331, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1), направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4).
 
Крім того, відповідно до переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що працівник поліції підійшли до автомобіля ОСОБА_1 , який здійснював катання на тюбінгу особи за допомогою автомобіля. При перевірці документів, працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та оголосив їх йому (03 хвилина 22 секунда). На що ОСОБА_1 відповів що може продутись на приладі (03 хвилина 33 секунда). Далі інспектор патрульної поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, та роз`яснює, що це є обов`язком водія, та у разі відмови буде складено протокол за порушення п. 2.5 ПДР України (03 хвилина 40 секунда). ОСОБА_1 повідомив, що він відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (05 хвилина 06 секунда). В подальшому працівник поліції почав дану відмову оформляти, складати протокол про адміністративне правопорушення (а.с.7).
Вказані письмові докази та відеозапис надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані документи та відеозапис отримані у встановленому законом порядку тому є належними та допустимими доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Позиція сторони захисту висловлена в письмовому клопотання з приводу того, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки автомобіля ОСОБА_1 як цього вимагає ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а в подальшому не було підстав для проходження останнім огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Доводи захисника не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки незалежно від причини зупинки транспортного засобу, поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння чи іншого хворобливого стану, який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог пункту 2.9 «а», «б» ПДР України, а водій, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, відповідно до положень п. 1, 3 ч.1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином норми ПДР встановлюють імперативний обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) – ПДР не містять. 
Отже, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи обставини та характер скоєного, особу  ОСОБА_1 те, що він не працює, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Вирішуючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного 
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривні.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.
Суддя      П.І. Заруба