К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року місто Київ

справа № 753/15632/26
апеляційне провадження № 22-ц/824/16054/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання:Приходька Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва", подану представником Антоненко Оленою Василівною, на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Котенко Р.В. від 23 липня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, 

в с т а н о в и в :

Короткий зміст обставин справи

20 липня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Заяву обґрунтовано тим, що 29 червня 2026 року за адресою: місто Київ, вулиця Юрія Литвинського, 33, сталося падіння дерева, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль RENAULT KANGOO, державний номер знак НОМЕР_1 , який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Факт падіння дерева підтверджується талоном повідомлення Єдиного обліку № 54662 від 30 червня 2026 року, виданого Дарницьким управлінням поліції ГУНП в м. Києві.

Згідно відповіді на запит ОСОБА_1 № 1998(з) від 6 липня 2026 року, балансоутримувачем зелених насаджень за адресою: м. Київ, вул. Юрія Литвинського, 33, є комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" (далі - КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва", Підприємство, Керуюча компанія), а відтак на останнього покладено обов`язок з утримання всіх зелених насаджень на зазначеній території, включаючи дерева.

Зазначає, що на даний час існує реальна загроза повного знищення залишків дерева, оскільки представники КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" вже розпочали їх вивезення, що підтверджується фотографіями від 15 липня 2026 року. 

Також зазначає, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" ухиляється від надання копії акта обстеження від 15 липня 2026 року. До того ж, процедура обстеження проводилася з грубими порушеннями, а саме: повідомлення про обстеження надійшло за 2 години до початку з невідомого номера, уповноважена особа з відділу муніципальної безпеки не була присутня, дані понятих не зафіксовано; КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" не зверталося до КО "Київзеленбуд" для скликання спеціальної комісії, як того вимагає Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1045.

Вважає, що залишки дерева (пень, частина стовбура) є речовими доказами, необхідними для проведення експертизи з метою встановлення ступеня аварійності дерева на момент падіння. У разі ліквідації цих доказів проведення експертизи стане неможливим.

ОСОБА_1 , посилаючись на те, що має намір подати позов до КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" про відшкодування шкоди, завданої падінням аварійного дерева, та з метою доведення в суді факту аварійності дерева заявити клопотання про призначення судової експертизи, просила вжити заходи забезпечення доказів шляхом заборони КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо демонтажу, переміщення, утилізації або знищення залишків дерева (пень, частина стовбура), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до проведення судової експертизи у цивільній справі; зобов`язати КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" забезпечити схоронність зазначених речових доказів до проведення судової експертизи; розглянути справу без повідомлення КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" у порядку частини четвертої статті 118 ЦПК України, у зв`язку з невідкладністю ситуації.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 липня 2026 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Вжито заходи забезпечення доказів шляхом заборони КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва", а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, які діють від їх імені, або за їх дорученням, зокрема підрядним організаціям, вчиняти дії щодо демонтажу, переміщення, утилізації або знищення залишків дерева (пень, частина стовбура), падіння якого мало місце 29 червня 2026 року за адресою: АДРЕСА_1 , до проведення судової експертизи у цивільній справі за майбутнім позовом. В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що з долучених до заяви фотографій вбачається, що частина дерева вже демонтована та вивезена, внаслідок чого існує припущення, що залишки дерева також можуть бути вивезені, що матиме наслідком для заявника втрати певного засобу доказування, зокрема, неможливості проведення експертизи та подання висновку експерта до суду, тому наявні підстави для вжиття заходів забезпечення доказів до подання позовної заяви шляхом заборони КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" вчиняти дії щодо демонтажу, переміщення, утилізації або знищення залишків дерева (пень, частина стовбура), падіння якого мало місце 29 червня 2026 року за адресою: АДРЕСА_1 , до проведення судової експертизи у цивільній справі.

Суд також дійшов висновку, що даний вид забезпечення доказів є достатньою мірою збереження доказів, тому відсутні підстави для задоволення вимоги про зобов`язання КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" забезпечити схоронність вказаних доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" - Антоненко О.В., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів. 

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення доказів, помилково поклав в основу твердження заявника про те, що Підприємство є балансоутримувачем зелених насаджень, не надавши при цьому належної оцінки змісту доказів, якими ОСОБА_1 обґрунтовувала зазначену обставину.

Наголошує, що факт закріплення за Підприємством об`єкта обліку "озеленення", надання послуг з управління будинком, догляду за зеленими насадженнями та подальшого прибирання залишків поваленого дерева не є тотожним перебування такого дерева на балансі Підприємства.

Суд першої інстанції визначив необхідність фізичного збереження залишків дерева, виходячи переважно з тверджень заявника про майбутню експертизу та загрозу втрати доказу та при цьому не надав належної оцінки тому, що первісно ОСОБА_1 просила негайно здійснити вивезення дерева, а саме у заявах від 30 червня 20206 року до ЖЕД-210 та від 6 липня 2026 року звернулася до КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва". Таке свідчить про те, що дії, які через три тижні ОСОБА_1 стала розцінювати, як загрозу втрати речового доказу, первісно не лише не заперечувалися нею, а прямо вимагалися, у тому числі від КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва".

Крім того, суд першої інстанції не з`ясував фактичного стану об`єкта забезпечення на момент постановлення та доведення ухвали до відома КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва", а також не перевірив реальну можливість виконання встановленої цим заборони.

Звертає увагу, що на дату подання ОСОБА_1 заяви про забезпечення доказів (20 липня 2026 року), дерево вже не перебувало в тому стані, в якому воно знаходилося до та безпосередньо після падіння 29 червня 2026 року. Дерево було поваленим, розпиляним, а гілля, яке безпосередньо після падіння було зеленим та стан якого зафіксований фотоматеріалами у день падіння, а на фото від 15 липня 2026 року вже було сухе. Тобто існує сукупність доказів, якими було зафіксовано стан дерева після падіння, а саме фотографії, здійснені безпосередньо після події, подальша детальна фотофіксація розпиляного дерева та пня від 15 липня 2026 року, а також акт комісійного обстеження від 15 липня 2026 року, на якому була присутня ОСОБА_1 .

Також, як на підставу скасування ухвали суду вказує, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" не було повідомлено про розгляд заяви, внаслідок чого позбавлено можливості взяти участь у її розгляді, надати свої пояснення та заперечення щодо заявлених вимог, подати докази, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що доводи скаржника про відсутність обов`язку з утримання дерев чи догляду за зеленими насадженнями спростовуються як статутними документами, так і нормами чинного законодавства. Подання заяви щодо проведення обстеження аварійного дерева, складання відповідного акту та очищення території було зумовлене обґрунтованою необхідністю і жодним чином не суперечило її подальшим діям. В подальшому обслуговуюча організація навмисно почала вивозити стовбур дерева для приховування його стану і неможливості проведення дослідження, а частина пня залишилась виключно через складність його викорчовування.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 

Представник КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" - Антоненко О.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити з підстав, наведених у ній.

ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

29 червня 2026 року, о 20 годині 00 хвилин, на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_1 відбулося падіння дерева, зокрема на автомобіль RENAULT KANGOO, державний номер знак НОМЕР_1 . В цей же день о 20:12 ОСОБА_1 повідомила про цю обставину до служби 102.

6 липня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" та ЖЕД 210 із заявою про негайне прибирання аварійного завалу, у якій просила негайно у строк не більше 24 годин з моменту отримання цієї заяви, провести роботи з: розпилювання аварійного дерева; вивезення уламків та гілок; очищення території; приведення місця події до належного санітарного стану. Скласти акт обстеження місця події за участю власників пошкоджених автомобілів (або їх представників) із фіксацією факту аварійного стану дерева.

7 липня 2026 року КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" надало ОСОБА_1 на її заяву лист-відповідь № 101/50-101/50/Л-1774-2249, у якому серед іншого, повідомило, що саме необхідністю збереження фактичних обставин події зумовлено тимчасове перебування поваленого дерева на території біля будинку. Про дату та час проведення обстеження буде додатково повідомлено за номером телефону.

15 липня 2026 року комісією з представників КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" у складі начальника структурного підрозділу керуючої компанії - ЖЕД 210 - Кудояра Р.А.; майстра з експлуатації ЖЕД 210 - Кабаченко А.В.; представника юридичної служби керуючої компанії - Антоненко О.В.; за участі представника Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації - уповноваженої особи відділу муніципальної безпеки - Рзінського Ю.В., на підставі заяви ОСОБА_1 про негайне прибирання аварійного завалу та у присутності останньої, складено акт обстеження розпиляного дерева.

В акті зазначено, що обстеження проведено з метою фіксації фактичного стану дерева після його падіння та встановлення, чи могли під час візуального огляду дерева працівники ЖЕД 210 до настання події виявити зовнішні ознаки, які свідчили б про його аварійний стан, необхідність видалення або проведення кронування.

За результатами проведеного зовнішнього огляду залишків дерева встановлено, що стовбур має внутрішні ознаки гнилі та трухлявості лише на 95 см від коренів. Інші 11 метрів дерева не мають ознак аварійності, зовнішній стан стовбура і гілки без видимих ознак всихання. Видимих зовнішніх ознак сухостою, всихання, інших ознак аварійності, які могли б однозначно свідчити про необхідність його видалення чи проведення кронування та бути виявленими під час звичайного візуального огляду до падіння дерева, відсутні.

Згідно акту № 222/1 від 16 липня 2026 року, складеного комісією у складі заступника начальника ЖЕД 210 Кабаченко А.В., майстрів Огороднік Н.П. та Педя Л.А. , при обстеженні прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 встановлено, що працівниками ЖЕД 210 15 липня 2026 року, о 13 годині 00 хвилин, вивезено гілля з прибудинкової території та 16 липня 2026 року, о 10 годині 00 хвилин, вивезено рештки розпиляного дерева (в`яз), яке впало навпроти першого та другого під`їздів за вище вказаною адресою.

20 липня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" з вимогою про надання копії акта обстеження дерева.

Згідно листа від 21 липня 2026 року № 101/50-101/50/Л-1774/1-236, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" надало ОСОБА_1 копію акту від 15 липня 2026 року.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Пунктами 4-6 частини першої статті 117 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначаються докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для отримання або збереження тих доказів, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом вони можуть бути безповоротно втрачені, а їх збирання чи подання стане неможливим або утрудненим.

Забезпечення доказів є не лише способом здобуття доказів, які стосуються предмета доказування та мають значення для вирішення справи, а насамперед процесуальним засобом запобігання їх імовірній втраті у майбутньому. При цьому ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних обставинах, а не лише на припущеннях заявника.

Аналогічний правовий висновок щодо змісту та мети інституту забезпечення доказів викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та від 9 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

Вирішуючи заяву про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив із того, що залишки дерева, а саме пень та частина стовбура, можуть мати доказове значення під час вирішення майбутнього спору про відшкодування шкоди, оскільки їх безпосереднє дослідження може бути необхідним для встановлення стану дерева на момент його падіння, у тому числі шляхом проведення судової експертизи. При цьому судом установлено, що на час звернення заявниці із заявою частину поваленого дерева вже було демонтовано та вивезено, а тому існували об`єктивні підстави припускати, що аналогічні дії можуть бути вчинені й щодо його залишків, внаслідок чого відповідний матеріальний об`єкт як засіб доказування може бути втрачений.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Зокрема, наведені в апеляційній скарзі обставини не спростовують, а в частині фактичного здійснення робіт із прибирання дерева, навпаки, підтверджують існування на час звернення до суду реальної можливості остаточного вивезення його залишків. Сам апелянт зазначає, що після проведення 15 липня 2026 року комісійного обстеження було розпочато роботи з прибирання прибудинкової території, 15 та 16 липня 2026 року здійснювалося вивезення частин розпиляного дерева, а завершальний етап таких робіт передбачав вивезення його пня та інших залишків.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про існування ризику втрати відповідного засобу доказування ґрунтувався не лише на припущенні заявниці, а на фактично розпочатих та послідовно здійснюваних роботах із розпилювання і вивезення поваленого дерева.

Посилання апелянта на те, що безпосередньо після падіння дерева заявниця сама зверталася з вимогою про його невідкладне прибирання, наведеного висновку не спростовує. Такі звернення були зумовлені необхідністю усунення наслідків аварійної події та забезпечення належного стану прибудинкової території. Водночас подальше усвідомлення необхідності збереження частини поваленого дерева як можливого речового доказу у майбутньому спорі не позбавляло заявницю права звернутися до суду в порядку статей 116-118 ЦПК України, тим більше що предметом забезпечення визначено не все дерево, а лише його залишки, необхідні для можливого подальшого дослідження.

Доводи апеляційної скарги про проведення 15 липня 2026 року комісійного обстеження дерева, складення відповідного акта та здійснення фотофіксації також не свідчать про відсутність підстав для забезпечення доказів.

Наявність письмових документів та фотографій, у яких зафіксовано певні зовнішні ознаки та стан дерева, сама по собі не виключає доказового значення безпосередньо матеріального об`єкта та не є безумовною заміною його можливого експертного дослідження. Питання щодо достатності наявних фотоматеріалів, змісту акта комісійного обстеження, придатності залишків дерева для проведення того чи іншого виду експертного дослідження, а також доказового значення відповідного висновку підлягають оцінці під час розгляду майбутнього спору з урахуванням усієї сукупності зібраних доказів.

На стадії вирішення питання про забезпечення доказів суд не вирішує наперед питання про те, які саме висновки може зробити експерт за результатами дослідження, чи буде відповідний доказ достатнім для доведення певної обставини та яке доказове значення він матиме під час розгляду справи по суті. Визначальним є встановлення того, що відповідний об`єкт потенційно має значення для доказування та існує обґрунтований ризик його втрати до моменту, коли він може бути досліджений у передбаченому процесуальним законом порядку.

З цих же підстав не можуть бути прийняті доводи апелянта про те, що після падіння та розпилювання дерева його стан змінився і тому доцільність проведення подальшої експертизи викликає сумнів. Вирішення питання про придатність об`єкта для відповідного експертного дослідження належить до сфери спеціальних знань та не може на стадії забезпечення доказів бути підставою для допущення безповоротної втрати такого об`єкта.

Не впливають на правильність висновків суду першої інстанції й доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів перебування конкретного дерева на балансі комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" та щодо обсягу передбачених статутом і договором обов`язків цього підприємства з утримання зелених насаджень.

Питання про особу, на яку покладено обов`язок щодо належного утримання спірного дерева, наявність підстав для покладення на неї цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду та причинний зв`язок між її діями чи бездіяльністю і настанням шкоди стосуються суті майбутнього спору. Застосування заходу забезпечення доказів не вирішує цих питань наперед і не свідчить про встановлення судом винуватості або відповідальності відповідної особи.

Разом із тим матеріалами справи підтверджено, а самим апелянтом не заперечується, що саме працівниками структурного підрозділу Керуючої компанії здійснювалися роботи з прибирання та вивезення залишків поваленого дерева. Тому застосування заборони вчиняти певні дії щодо такого доказу до комунального підприємства, яке фактично здійснювало відповідні роботи, відповідає меті обраного способу забезпечення доказів.

Колегія суддів також враховує характер застосованого судом першої інстанції заходу. Оскаржуваною ухвалою на Керуючу компанію не покладено обов`язку зберігати все повалене дерево чи здійснювати будь-які спеціальні заходи щодо його утримання, а лише заборонено демонтаж, переміщення, утилізацію або знищення пня та частини стовбура до проведення судової експертизи.

Такий захід є обмеженим за предметом і метою та спрямований виключно на збереження матеріального об`єкта, який може мати значення для доказування. При цьому апелянтом не наведено обставин, які б свідчили, що тимчасове збереження незначної частини дерева створює загрозу безпеці, перешкоджає користуванню житловим будинком чи прибудинковою територією, унеможливлює виконання Керуючою компанією покладених на неї функцій або іншим істотним чином порушує права та законні інтереси інших осіб. За таких обставин обраний судом спосіб забезпечення доказів є співмірним із метою їх збереження та не покладає на апелянта надмірного обтяження.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції порядку розгляду заяви без повідомлення Керуючої компанії колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 118 ЦПК України заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Суд за клопотанням заявника може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи: у невідкладних випадках; якщо неможливо встановити, хто є або стане такими особами; у разі, якщо повідомлення іншої сторони може унеможливити або істотно ускладнити отримання відповідних доказів.

Як убачається з матеріалів справи, заявниця просила розглянути заяву без повідомлення інших осіб, посилаючись на невідкладність випадку та фактичне вивезення частини дерева.

На момент вирішення заяви роботи з прибирання та вивезення залишків дерева вже здійснювалися, а їх продовження могло призвести до повної втрати матеріального об`єкта до вирішення питання про його забезпечення. Саме характер доказу, який міг бути фізично знищений або вивезений у короткий проміжок часу, та фактичне здійснення відповідних робіт давали суду достатні підстави віднести цей випадок до невідкладних у розумінні пункту 1 частини четвертої статті 118 ЦПК України.

Тому розгляд заяви без попереднього повідомлення КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" за встановлених обставин відповідав передбаченій процесуальним законом процедурі та був спрямований на забезпечення ефективності самого заходу. Незгода апелянта з оцінкою судом невідкладності випадку не свідчить про порушення судом норм процесуального права.

При цьому наведені КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва" в апеляційній скарзі пояснення та докази були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, однак не спростовують встановленого на час постановлення оскаржуваної ухвали ризику втрати залишків дерева як можливого засобу доказування.

Посилання апелянта на те, що вивезення залишків дерева 24 липня 2026 року було продовженням раніше запланованих робіт і розпочалося до фактичного отримання підприємством копії оскаржуваної ухвали, саме по собі не впливає на законність ухвали суду першої інстанції. Ця обставина може мати значення для оцінки питання про виконання судового рішення та причин вчинення відповідних дій, однак не спростовує того, що станом на час розгляду заяви існувала реальна можливість остаточного вивезення залишків дерева, для запобігання чому і було застосовано захід забезпечення доказів.

Отже, суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин, встановив наявність передбачених статтею 116 ЦПК України підстав для забезпечення доказів та застосував спосіб забезпечення, який безпосередньо відповідав характеру можливого доказу і ризику його втрати. Доводи апеляційної скарги правильності цих висновків не спростовують та переважно стосуються обставин, які підлягатимуть встановленню й оцінці під час вирішення майбутнього спору по суті.

З урахуванням викладеного, ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 23 липня 2026 року про забезпечення доказів є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва", подану представником Антоненко Оленою Василівною, залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 липня 2026 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий 

Судді: