Справа № 333/7506/26 
Провадження № 1-кп/333/881/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026082040000774 від 24.05.2026, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, немаючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не є інвалідом, не є адвокатом або депутатом, військовослужбовця на посаді навідника кулеметного взводу 3 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у званні солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 
- 15.09.1994 Куйбишевським РС Запорізької області за ч. 2 ст. 81, ст. 43 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. 28.03.1997 звільнився умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців 15 днів; 
- 05.05.1998 Куйбишевським РС Запорізької області ч. 3 ст. 140, ст. 191, ст. 42 КК України позбавлення волі строком на 3 роки. 05.05.2001 звільнився по відбуттю строку; 
- 30.05.2002 Куйбишевським РС Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. 09.12.2004 звільнився умовно-достроково, невідбутий строк 9 місяців 23 дні; 
- 05.03.2006 Куйбишевським РС Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки; 
- 03.07.2008 Куйбишевським РС Запорізької області за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки; 
- 17.12.2013 Пологівським РС Запорізької області за ч. 4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 23.02.2016 Opixівським PC Запорізької області на підставі ЗУ "Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" звільнено від відбування покарання призначеного вироком Пологівського РС Запорізької області від 17.12.2013, у зв`язку із зарахуванням у строк покарання строку його попереднього ув`язнення в період з 14.04.2010 по 30.07.2014 3 розрахунку один день за два дні позбавлення волі та фактичним закінченням строку відбування зазначеного покарання; 
- 11.07.2019 Комунарським РС м. Запоріжжя 2, 3 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяця конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 12.11.2019; 
- 19.03.2025 Комінтернівським РС м. Харків за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 20.05.2025. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2025 засудженого ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину 06 років 07 місяців 13 днів, для проходження військової служби за контрактом. Термін невідбутого покарання, згідно листа командира в/ч НОМЕР_1 від 29.06.2026, становить 5 років 11 місяців 24 дні,
обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем на посаді навідника кулеметного взводу 3 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , який самовільно залишив частину, маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, з особистих мотивів, у невстановлену судом точну дату, але не пізніше 13 год. 24 хв. 24.05.2026, за невстановлених судом обставин, придбав бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 в штатному з`єднанні, переніс її до приміщення супермаркету "АТБ", що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександра Говорухи, 38/Космічна, 96-а зберігаючи її при собі до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 24.05.2026. 
24.05.2026, у період часу з 19 год. 03 хв. по 19 год. 58 хв., в ході особистого обшуку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 40 у ОСОБА_3 виявлено та вилучено корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, промислового виготовлення, який містить в собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 50-56 г та бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ, промислового виготовлення який самостійним вибуховим пристроєм, в штатному з`єднанні, що відноситься до бойових припасів, яку ОСОБА_3 зберігав при собі до моменту вилучення працівниками поліції, без передбаченого законом дозволу. 
Таким чином, ОСОБА_3 за викладених вище обставин скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, що кваліфікується, як незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Крім цього, 24.05.2026 приблизно о 13 год. 44 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у громадському місці, а саме в приміщенні супермаркету "АТБ", за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександра Говорухи, 38/Космічна, 96-а, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян, з метою самоствердження, нехтуючи і показуючи свою зневагу до елементарних правил моральності та добропристойності, протиставляючи себе іншим громадянам, перебуваючи в громадському місці, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, застосовуючи нікчемний привід та реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень а саме бойову оборонну ручну гранату Ф-1 в штатному з`єднанні з підривачем УЗРГМ, продемонстрував її в приміщенні супермаркету "АТБ", за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександра Говорухи, 38/Космічна, 96-а, супроводжуючи свої дії висловлюваннями щодо застосування вищевказаної гранати, які викликали у присутніх осіб відчуття реальності небезпечності його дій та можливих наслідків, чим порушив нормальну роботу супермаркету "АТБ", Далі, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, вийшов на вулицю та продовжуючи демонструвати бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 в штатному з`єднанні прослідував від супермаркету до будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. 4-Б, де був зупинений працівниками поліції. 
Таким чином, ОСОБА_3 за викладених вище обставин скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, що кваліфікується як: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. Зокрема, обвинувачений зазначив, що знаходячись після обіду 24.05.2026 у приміщенні супермаркету "АТБ", за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександра Говорухи, 38/Космічна, 96-а, у нього виник словесний конфлікт з охоронцем цього закладу, під час якого обвинувачений дістав з кітеля бойову оборонну ручну гранату Ф-1 в штатному з`єднанні з підривачем УЗРГМ. Обвинувачений продемонстрував вказану гранату та висловився щодо можливості її застосування. Після цього, обвинувачений вийшов з приміщення супермаркету та пішов далі по вулиці Космічній, де його у дворах будинків зупинили поліцейські, затримали і вилучили гранату. Обвинувачений повідомив, що усвідомив протиправність своїх дій, про вчинене шкодує і розкаюється. Вказав, що він мав здати зброю та боєприпаси при виході із зони бойових дій, проте через неуважність не зробив цього, в момент вчинення кримінальних правопорушень перебував у стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений зазначив, що проходить військову службу за контрактом з 2024 року і має досягнення за місцем несення служби, бажає якнайшвидше повернутися до служби та належно виконувати свій військовий обов`язок.
Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Представник потерпілого ОСОБА_6 просив судовий розгляд проводити без його участі, врахувати відсутність з боку потерпілого будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Прокурор вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, цю позицію підтримали інші учасники судового провадження.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не оспорює обставини справи, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутність у суду сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вирішив у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежитись дослідженням показів обвинуваченого, дослідженням окремих матеріалів досудового розслідування щодо руху кримінального провадження, вчинення процесуальних дій, проведених експертиз і процесуальних витрат, речових доказів, вжитих заходів забезпечення кримінального провадження, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, оцінивши покази обвинуваченого та інші докази суд приходить до висновку про те, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мали місце, ці діяння містять склад кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувачений винен у їх вчиненні, тому вважає за необхідне ухвалити обвинувальний вирок і призначити покарання обвинуваченому.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних ним кримінальних правопорушень, які віднесені до категорії тяжких злочинів, наявність прямого умислу, наслідки вчинених ним діянь, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, позицію сторони обвинувачення та захисту, з приводу покарання, також суд враховує характеристику особи обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше судимий та вчинив інше кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, є військовослужбовцем та негативно характеризується за місцем несення військової служби, неодружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, осіб похилого віку або осіб з інвалідністю, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.
З урахуванням вказаних обставин, загальних засад призначення покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 у вигляді позбавлення волі на строк передбачений санкцією цієї частини статті; за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк передбачений санкцією цієї частини статті. Із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, визначити покарання по сукупності кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань. Визначити остаточне покарання із застосуванням ст. 71 КК України, по сукупності вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Цей захід примусу внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень Закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини. На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Витрати, пов`язані з проведенням експертиз по кримінальному провадження суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого у повному розмірі. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає скасуванню у відповідності до положень ч.4 ст. 174 КПК України. Дію запобіжного заходу, що був застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою та в подальшому неодноразово продовжений, суд вважає необхідним за клопотанням прокурора залишити без змін до набрання вироком законної сили, через наявність ризиків переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370-371, 373-374 КПК України, - 

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України по сукупності кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених ОСОБА_3 покарань, визначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України по сукупності вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із приєднанням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання, тобто з 24.05.2026, зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 залишити без змін.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у справі за проведення судових експертиз на загальну суму 4 813 (чотири тисячі вісімсот тринадцять) грн. 60 коп.
Скасувати арешт на все майно, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 02.06.2026 у справі № 333/5689/26 (провадження № 1-кс/333/1859/26).
Речові докази: 
- мобільний телефон Realme, у корпусі сріблястого кольору, із зовнішніми пошкодженнями; чорний рюкзак, в якому знаходиться білий кабель, чорний кабель, блок живлення, чорний силіконовий чохол, порошкоподібна речовина, яка упакована до пакету з маркуванням "Gemuse Bouillon", пакет з маркуванням "Kaugummi", чорний мультитул, пакет з маркуванням "Zuckerinnaet: 4g", шприці у кількості 3 шт., яке було вилучене під час особистого обшуку від 24.05.2026 за участі ОСОБА_3 , - залишити йому як власнику майна;
- предмет, зовні схожий на бойову гранату Ф1, що має маркування 67 2-2025, упаковано до картонної коробки; предмет, зовні схожий на підривач УЗРГМ на якому мається маркування УЗРГМ 10-77, 61, – знищити.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції – Комунарський районний суд міста Запоріжжя.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя          ОСОБА_1