Справа № 455/1365/26
Провадження № 2/455/904/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
07 вересня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,
секретар судового засідання Сенета Г.Н.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/1365/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» (далі ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №10231276161 від 13.06.2023 року, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит, а відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. 
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши відповідачці кредит у сумі 6000,00 грн., однак відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, порушила умови кредитного договору в результаті чого має прострочену заборгованість у розмірі 9751,26 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати в справі. 

Ухвалою судді від 21.07.2026 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання на 09 годину 15 хвилин 07.09.2026 року.

Представник позивача ТОВ «Сучасний факторинг» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У позовній заяві ОСОБА_2 просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причина неявки суду не відома.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідачка не подала відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.
Судом встановлено, що 13.06.2023 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Сучасний Факторинг» кредитний договір №10231276161, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці грошові кошти у розмірі 6000,00 грн. на строк 6 календарних місяців, з кінцевим терміном повернення 13.12.2023 року, сплатою відсотків у розмірі 7 % від суми кредиту, 900,00 грн. комісії за надання кредиту та 276,00 грн. комісії за управління (обслуговування) кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 9798,00 грн.
Відповідно до виписки з особового рахунку, заборгованість відповідачки за кредитним договором №10231276161 від 13.06.2023 року становить 9751,26 грн., з яких 6900,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту та 2851,26 грн. – заборгованість за сумою відсотків.
Відповідачкою вказаний розрахунок не спростований.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно з ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору позики.
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало.
Із виписки про рух коштів за рахунком відповідачки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що позичальниця отримала кредитні кошти, користувався ними, а також сплачував суми на погашення кредиту.
Відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак надані позивачем розрахунки заборгованості за відсутності заперечень щодо таких розрахунків від відповідачки, приймається судом як достовірні.
У позиції Верховного Суду у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц. провадження №61-40036св18 Верховним Судом було підтримано позицію суду апеляційної інстанції, про те, що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом.
З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 9751,26 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору, слід стягнути з відповідачки на користь позивача у розмірі 2662,40 грн. та витрати пов`язані з надсиланням відповідачці позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 120,00 грн. 

Позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.
В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 10000,00 грн. підтверджується договором №07/11/25-СФ про надання правничої допомоги від 07.11.2025 року та актом прийому-передачі наданих послуг № 45.
Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію ВС від 01.09.2020 року у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі сторін.
Крім того, послуги надані адвокатським об`єднанням є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.
З огляду на обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачкою в розмірі 3000,00 грн.
Керуючись статтями 259, 263, 265, 280 ЦПК України, суд- 

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , на користь ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ», юридична адреса: м.Київ, вул.Велика Васильківська, будинок №39-А, поштовий індекс 01024, код ЄДРПОУ 35310044, IBAN НОМЕР_2 в АТ «ПРАВЕКС БАНК», заборгованість за кредитним договором №10231276161 від 13.06.2023 року у розмірі 9751 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят одну) грн. 26 коп.
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , на користь ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ», юридична адреса: м.Київ, вул.Велика Васильківська, будинок №39-А, поштовий індекс 01024, код ЄДРПОУ 35310044, IBAN НОМЕР_2 в АТ «ПРАВЕКС БАНК» судовий збір у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , на користь ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ», юридична адреса: м.Київ, вул.Велика Васильківська, будинок №39-А, поштовий індекс 01024, код ЄДРПОУ 35310044, IBAN НОМЕР_2 в АТ «ПРАВЕКС БАНК» витрати на професійну правничу допомогу 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. та поштові витрати в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Пошивак Ю.П.