Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2907/26 
номер провадження 2-о/695/147/26

15 вересня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі: 
головуючого: судді    Середи Л.В. 
за участю: секретаря    Оніщенко Н.В.,
розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Золотоноша справу за заявою Золотоніської міської ради, заінтересована особа: Перша Золотоніська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою,
ВСТАНОВИВ:
Золотоніська міська рада звернулась до суду із заявою про визнання спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_1 , відумерлою. 
Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що на території Золотоніської міської Черкаської області знаходиться майно, яке підлягає передачі в комунальну власність, а саме: будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник наполягає, що після смерті ОСОБА_1 ніхто із спадкоємців не вступив у фактичне користування спадковим майном, спадщина після її смерті ніким не прийнята, отже після смерті останньої залишилося майно, на яке ніхто із спадкоємців не претендує. 
За таких обставин, міська рада з метою правомірного використання нерухомого майна та створення умов для раціонального його використання та охорони, звернулась до суду з даною заявою.
Представник Золотоніської міської ради сільської ради в судове засідання не з`явився, у заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника міської ради та задовольнити вимоги заяви.
Представник заінтересованої особи Першої Золотоніської державної нотаріальної контораи у судове засідання не прибув, скерував до суду заяву, в якій повідомив, що заперечень не подає, просить справу розглядати у відсутність представника нотаріальної контори.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00052874729 від 07.08.2025 року ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 28.07.2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області складено актовий запис № 305. 
Відповідно до інформації КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за вих. № 59/4 від 18.07.2025 року ОСОБА_1 є власником будинку з надвірними спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської державної нотаріальної контори 27.11.1982 року № 3419 (1/2 частина) та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської державної нотаріальної контори 27.11.1982 року № 3416 (1/2 частина). 
Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 82216234 від 14.08.2025 року інформація про спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 відсутня.
За вказаних обставин суд вважає доведеним, що після смерті ОСОБА_1 спадкове майно, яке належало померлій, у вигляді будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належним чином ніхто не прийняв та у спадщину не набув.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК Україна).
Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.
Як зазначено у постанові Верховного суду України від 24.05.2021 у справі №671/22/19 у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини (частина перша та друга статті 1277 ЦК України).
За висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 09.04.2025 у справі №754/14375/18, спадщина набуває статусу відумерлої саме після набуття чинності рішенням суду про визнання її такою, а право власності на зазначене майно набувається у територіальної громади з моменту реєстрації цього права за громадою.
До звернення із заявою про визнання спадщини відумерлою і набрання законної сили відповідним рішенням суду у територіальної громади існує законний інтерес, заснований на правових нормах, що регулюють правовідносини щодо підстав набуття і припинення права власності після смерті особи, у якої відсутні спадкоємці. Цей інтерес (законні очікування) полягає у прагненні органу місцевого самоврядування набути право власності на відумерлу спадщину. Паралельно із цим інтересом у територіальної громади існує обов`язок звернутися до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.
При цьому, за положеннями глави дев`ятої розділу IV ЦПК України, справи за заявою про визнання спадщини відумерлою розглядаються в окремому провадженні із залученням органу самоврядування та усіх заінтересованих осіб.
За змістом зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права, орган місцевого самоврядування не є спадкоємцем у справі та не залучається до спадкування. Однак у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців у нього виникає цивільний інтерес на визнання спадщини відумерлою та отримання її у власність територіальної громади. Зазначене надає підстави місцевій раді звертатись до суду як із заявами про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження та у подальшому оформити своє право власності на таке майно, так і з належними позовами в порядку позовного провадження на захист свого інтересу.
Суд звертає увагу, що під час вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не встановлено існування спору про право. Наявність осіб, які б перешкоджали в реалізації права про визнання спадщини відумерлою, не підтверджена жодними дослідженими судом доказами.
Таким чином, оскільки після відкриття спадщини минуло більще одинадцяти років і спадкоємці за заповітом чи за законом відсутні, суд вважає, що є всі підстави визнати таку спадщину відумерлою і передати майно у власність територіальної громади.
Згідно із ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Відповідно до п. 15-1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», органи місцевого самоврядування звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою.
Оскільки заявник звільнений від сплати судового збору за подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою, то судові витрати у справі у вигляді судового збору за подання цієї заяви до суду слід залишити на рахунок держави.
Керуючись ст. 13 Конституції України, ст.,ст. 12, 81, 263-265, 337, 338 ЦПК України, –
ВИРІШИВ:
Заяву Золотоніської міської ради, заінтересована особа: Перша Золотоніська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою – задовольнити.
Визнати спадщину: будинок АДРЕСА_1 , що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , – відумерлою.
Передати у власність Золотоніської територіальної громади Черкаської області в особі Золотоніської міської ради будинок АДРЕСА_1 .
Судові витрати у цивільній справі у вигляді судового збору за подання цієї заяви до суду залишити на рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:     Середа Л.В.