Справа № 931/299/26
Провадження № 2/931/306/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі: 
головуючого судді Безп`ятко О.І.,
з участю секретаря судового засідання – Левчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Волинський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_1 про розірвання договору позики та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

21 квітня 2026 року від позивача через систему «Електронний суд» надійшов до суду позов до ОСОБА_1 про розірвання договору позики та стягнення заборгованості. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що 25 вересня 2019 року між Обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, реорганізованим шляхом перетворення в комунальне підприємство «Волинський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання позики на будівництво (добудову, реконструкцію, купівлю) житлового будинку та облаштування інженерних мереж № 3118, згідно умов якого позичальнику надано 50000 грн строком на 10 років під 3 відсотки річних та покладено обов`язок проводити погашення позики щорічно рівними частинами в строк до 25 вересня. Фонд перерахував ОСОБА_1 вказану суму. В порушення умов договору та ст.ст. 526, 530, 1046-1050 ЦК України, починаючи з 25.09.2020 року і до дня подачі позову до суду, на рахунки Фонду не поступило достатніх коштів на погашення позики і відсотків за користування нею. Разом з тим, взяті на себе зобов`язання за договором позики відповідач не виконує, поетапне повернення позики не здійснюється, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка становить 47000,00 грн непогашеної позики та 9925,48 грн відсотків. З метою врегулювання питання щодо сплати заборгованості позичальнику неодноразово направлялися повідомлення про оплату та претензії, які відповідачем ігноруються, тому 28.01.2026 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія (вимога) за № 4 про дострокове розірвання договору позики та дострокове повернення суми позики за договором. Цією претензією (вимогою) запропоновано у добровільному порядку до 28 лютого 2026 року достроково сплатити всю заборгованість перед Фондом по позиці і відсотках, однак така не була виконана відповідачем.
Просить договір про надання позики на будівництво (добудову, реконструкцію, купівлю) житлового будинку та облаштування інженерних мереж № 3118 від 25 вересня 2019 року розірвати та стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Волинський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», суму боргу за договором позики в розмірі 56925,48 грн, з яких позика – 47000 грн, відсотки – 9925,48 грн, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 28 квітня 2026 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 22 червня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 50 на звороті, 51 на звороті). 09 липня 2026 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява, у якій просить розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 54).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася також, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 53). Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином порушуються (зачіпаються) його права та законні інтереси, а суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17).
Судом встановлено, що 25 вересня 2019 року між Обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_1 укладено договір про надання позики на будівництво (добудову, реконструкцію, купівлю) житлового будинку та облаштування інженерних мереж № 3118 (а.с. 6-7).
Згідно умов даного Договору Фонд надає позичальнику пільгову позику на 10 років для облаштування інженерних мереж в сумі 50000 грн під 3 відсотки річних в гривнях, за користування позикою, а позичальник зобов`язується погасити позику до 25 вересня 2029 року на умовах цього Договору.
Відповідно до п. 2.15 Договору сплату трьох відсотків річних за користування позикою проводити щорічно до 25 вересня, починаючи з наступного року після одержання позики і до повного виконання зобов`язань по даному договору.
Таким чином, порядок і строки повернення позики було узгоджено сторонами і визначено шляхом сплати щорічних рівних платежів.
На виконання умов договору, Обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі ОСОБА_1 було перераховано кошти в розмірі 50000,00 грн, а саме згідно платіжних доручень №1450 від 25 вересня 2019 року у сумі 20000 грн, № 1569 від 10 жовтня 2019 року – 30000 грн (а.с. 8).
Крім того, 16 листопада 2023 року рішенням № 23/16 восьмого скликання Волинської обласної ради створено комунальне підприємство «Волинський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в результаті реорганізації шляхом перетворення Обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (а.с. 43).
За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобов`язанні строк (термін) його виконання.
Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
В ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як встановлено судом, між сторонами у справі виникли договірні зобов`язання, які випливають із договору позики, договір є укладеним відповідно до вимог частини 2 статті 1046 ЦК України, позаяк позикодавець – Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі свої зобов`язання за договором позики виконав та надав позичальнику кошти, сторонами договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов шляхом підписання. Однак, в порушення положень договору позики та вимог ст. ст. 509, 526, 1046-1050 ЦК України, відповідач користуючись коштами наданими їй, не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування ними.
Звертаючись до суду із позовом, позивачем заявлено вимогу про стягнення частини суми позики, що залишилася – 47000 грн та нарахованих відсотків – 9925,48 грн, з яких: 2000 грн. – позики за 2020 рік, 1465,48 грн. – відсотків за 2020 рік; 5000грн. – позики за 2021 рік, 1410 грн. – відсотків за 2021 рік; 5000 грн. – позики за 2022 рік, 1410 грн. – відсотків за 2022 рік; 5000 грн. – позики за 2023 рік, 1410 грн. – відсотків за 2023рік; 5000 грн. – позики за 2024 рік, 1410 грн. – відсотків за 2024 рік; 5000 грн. – позики за 2025 рік, 1410 грн. – відсотків за 2025 рік; 5000 грн. – позики за 2026 рік, 1410 грн. – відсотків за 2026 рік; 5000 грн. – позики за 2027 рік; 5000 грн. – позики за 2028 рік; 5000 грн. – позики за 2029 рік.
Розрахунок заборгованості, що наведений позивачем, є чітким та детальним, правильність його проведення не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідач будь яких доказів не надала та відповідних клопотань не заявляла.
Крім того, з метою врегулювання питання щодо сплати заборгованості позичальнику неодноразово направлялися повідомлення про оплату та претензії: № 91 від 02.05.2021 року; № 166 від 12.08.2021 року; № 302 від 03.12.2021 року; № 13 від 21.02.2022 року; № 212 від 14.12.2022 року; № 15 від 25.01.2024 року; № 82 від 09.12.2025 року, № 4 від 28.01.2026 року (а.с. 13-22).
За змістом положень статті 611 ЦК України одним із наслідків порушення зобов`язання за договором є розірвання договору.
Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно з частиною 2 статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
З огляду на те, що кошти, які надходять від погашення кредитів, наданих Фондом позичальникам за рахунок державного бюджету, спрямовуються на подальше кредитування будівництва іншими позичальниками, то невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, що призвело до неодноразового звернення позивача до суду, в контексті положень частини 2 статті 651 ЦК України є істотним порушенням договору позики, внаслідок якого позивач значною мірою позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору, - достатніх оборотних коштів для здійснення діяльності по кредитуванню.
Наведені висновки цілком узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-75цс13).
Враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт утворення заборгованості у відповідача перед позивачем за договором, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, та невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення в повній мірі коштів та сплати відсотків, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, а відтак, договір про надання позики на будівництво (добудову, реконструкцію, купівлю) житлового будинку та облаштування інженерних мереж № 3118 від 25.09.2019 належить розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 56925,48 грн, з яких з яких 47000,00 грн – сума позики, 9925,48 грн – відсотки.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн.
На піставі ст.ст. 526, 530, 611, 651, 1046, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-13, 77, 81, 82, 223, 244, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Комунального підприємства «Волинський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_1 про розірвання договору позики та стягнення заборгованості задовольнити.
Договір про надання позики на будівництво (добудову, реконструкцію, купівлю) житлового будинку та облаштування інженерних мереж № 3118 від 25 вересня 2019 року, укладений між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_1 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Волинський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» суму боргу за договором про надання позики на будівництво (добудову, реконструкцію, купівлю) житлового будинку та облаштування інженерних мереж № 3118 від 25 вересня 2019 року в розмірі 56925 (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн 48 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Волинський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Комунальне підприємство «Волинський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», адреса місцезнаходження: 43005, м. Луцьк, проспект Перемоги, 14, код ЄДРПОУ 30248087;
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 09.07.2026 року.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко