ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
18.08.2026 | Справа № 910/2908/26
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіалайт"
до Фізичної особи-підприємця Андрусишиної Людмили Миколаївни,
ОСОБА_1 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_2 
про визнання недійсним договору та стягнення 697 080,00 грн

При секретарю судового засідання: Карашевич В.В.

Представники сторін:
від позивача: Пономаренко Ірина Сергіївна – представник за ордером серії АН №1854045 від 02.12.2025;
від відповідача-1: Кравець Олександра Іванівна – представник за ордером серії АМ №1201045 від 16.04.2026;
від відповідача-2: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився;

ВСТАНВОИВ:

У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіалайт" (далі – ТОВ "Медіалайт") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Андрусишиної Людмили Миколаївни (далі – ФОП Андрусишина Л.М., Відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі – Відповідач-2), в якому просило суд:
1) визнати недійсним Договір оренди обладнання №010220 від 01.02.2020, укладений між ТОВ "Медіалайт" та ФОП Андрусишиною Л.М.;
2) стягнути солідарно з ФОП Андрусишиної Л.М. та ОСОБА_1 697 080,00 грн збитків.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, виходячи з положень статті 232 ЦК України, Договір оренди обладнання №010220 від 01.02.2020 було вчинено внаслідок зловмисної домовленості колишнього директора ТОВ "Медіалайт" – ОСОБА_1 з ФОП Андрусишиною Л.М.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.
25.03.2026 через систему "Електронний суд" ТОВ "Медіалайт" подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про витребування доказу – копії Договору оренди обладнання №010220 від 01.02.2020.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 05.05.2026. Зобов`язано ФОП Андрусишину Л.М. та ОСОБА_3 у строк до 20.04.2026 надати суду належним чином завірену копію Договору оренди обладнання №010220 від 01.02.2020. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
16.04.2026 через систему "Електронний суд" ФОП Андрусишина Л.М. та ОСОБА_1 подали відзиви, в яких просили суд відмовити у задоволенні позову, з огляду на реальність господарських операцій, які були вчинені на підставі оспорюваного правочину;
- Позивачем не було доведено ознак зловмисної домовленості між Відповідачами 1, 2;
- у зв`язку з недоведеністю підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, вимога про стягнення коштів на підставі статті 1212 ЦК України є також необґрунтованою.
Також разом із відзивом ФОП Андрусишиною Л.М. було подано, зокрема, копію оспорюваного правочину – Договору оренди обладнання №010220 від 01.02.2020.
21.04.2026 через систему "Електронний суд" ТОВ "Медіалайт" подало відповіді на відзиви ФОП Андрусишиної Л.М. та ОСОБА_1 , в яких не погодилося із аргументами Відповідачів 1, 2 у зв`язку з їх необґрунтованістю, наголосивши, що оспорюваний правочин був укладений не з метою реального надання послуг, а був спрямовуваний на виведення грошовий коштів з ТОВ "Медіалайт" для власного збагачення.
Також у відповіді на відзив ФОП Андрусишиної Л.М. ТОВ "Медіалайт" просило суд залучити ОСОБА_2 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів.
23.04.2026 через систему "Електронний суд" ОСОБА_1 подала заперечення на відповідь на відзив.
04.05.2026 через систему "Електронний суд" ФОП Андрусишина Л.М. подала заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2026 залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2 . Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі на 02.06.2026.
11.05.2026 через систему "Електронний суд" ТОВ "Медіалайт" подало заяву про долучення до матеріалів справи доказів направлення позовної заяви з додатками третій особі.
11.05.2026 через систему "Електронний суд" ОСОБА_2 подав письмові пояснення, в яких заперечив проти позовних вимог ТОВ "Медіалайт" у зв`язку з їх необґрунтованістю та просив суд здійснювати розгляд справи без його участі.
01.06.2026 через систему "Електронний суд" ТОВ "Медіалайт" подало клопотання про призначення судової експертизи у справі, про витребування доказів, а також заяву про заміну (доповнення) підстав позову.
Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 02.06.2026 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Медіалайт" про зміну (доповнення) підстав позову та відмовлено у задоволенні клопотання останнього про призначення судової експертизи у справі.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2026 відкладено підготовче засідання на 30.06.2026. Клопотання ТОВ "Медіалайт" про витребування оригіналів документів задоволено частково. Витребувано у ФОП Андрусишиної Л.М. оригінали документів та зобов`язано їх надати суду для огляду у підготовчому засіданні призначеному на 30.06.2026.
26.06.2026 через систему "Електронний суд" ФОП Андрусишина Л.М. та ОСОБА_1 подали додаткові письмові пояснення на заяву ТОВ "Медіалайт" про зміну підстав позову.
У підготовчому засіданні 30.06.2026 суд оглянув оригінали документів наданих уповноваженим представником ФОП Андрусишиної Л.М. на виконання вимог ухвали від 02.06.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.07.2026.
27.07.2026 через систему "Електронний суд" ТОВ "Медіалайт" подало клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2026 розгляд справи відкладено на 11.08.2026.
11.08.2026 у судовому засіданні представниця ТОВ "Медіалайт" підтримало позовні вимоги та просило суд задовольнити позов у повному обсязі.
Представниця ФОП Андрусишиної Л.М. заперечила проти позовних вимог, просила суд відмовити у задоволенні позову.
Представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, хоча про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.
11.08.2026 у судовому засіданні суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення у даній справі на 18.08.2026.
18.08.2026 у судовому засіданні на підставі статті 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги ТОВ "Медіалайт" обґрунтованими.
23.01.2012 проведено державну реєстрацію юридичної особи (номер запису: 10671020000017490) – ТОВ "Медіалайт". Розмір статутного капіталу – 10 000,00 грн.
Видами діяльності ТОВ "Медіалайт" є, зокрема: 90.02 Діяльність із підтримки театральних і концертних заходів (основний), 77.29 Прокат інших побутових виробів і предметів особистого вжитку, 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №36340632 від 18.11.2025 ОСОБА_1 (Відповідач-2) з 15.01.2013 займала посаду директора (керівника) ТОВ "Медіалайт".
Станом на 18.11.2025 до складу учасників входили: ОСОБА_2 (Третя особа) із часткою у статному капіталі – 9 900,00 грн та ОСОБА_4 із часткою у статному капіталі – 100,00 грн.
Також 20.05.2014 ОСОБА_4 набуто статус (проведено державну реєстрацію) фізичної особи-підприємця (номер запису: 20670000000155958).
Крім цього, ОСОБА_4 займала посаду виконавчого продюсера ТОВ "Медіалайт", з якої була звільнена на підставі поданої 11.09.2025 заяви про звільнення на підставі частини 1 статті 38 КЗпП України.
Відповідно до відомостей з розділу "Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування", відображеними в щорічних деклараціях ОСОБА_2 , як особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (https://public.nazk.gov.ua/documents/cfa03fba-c6d9-42d2-a369-c82db07e432b, https://public.nazk.gov.ua/documents/576863af-e2af-4692-b719-211cfd8d11fa), ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_2 .
Надалі склад учасників ТОВ "Медіалайт" змінився та виглядав таким чином: ОСОБА_2 із часткою у статному капіталі 4 000,00 грн, ОСОБА_5 – 3000,00 грн, ОСОБА_6 – 3 000,00 грн.
Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "Медіалайт", оформленого протоколом №15/09-2025 від 15.09.2025, ОСОБА_1 було відсторонено з посади директора ТОВ "Медіалайт" на підставі частини 13 статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".
Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "Медіалайт", оформленого протоколом №20/12-2025 від 20.12.2025, ОСОБА_1 було звільнено з посади директора ТОВ "Медіалайт" на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП України з 20.12.2025.
У той же час 03.10.2025 проведено державну реєстрацію юридичної особи (номер запису: 1000681020000069793) – ТОВ "Алайт Україна". Розмір статутного капіталу – 10000,00 грн.
Єдиним учасником вказаної юридичної особи є Андрусишина Л.М., а керівником (директором) – Гардобій Т.О.
Видами діяльності ТОВ "Алайт Україна" є, зокрема: 90.02 Діяльність із підтримки театральних і концертних заходів (основний), 77.29 Прокат інших побутових виробів і предметів особистого вжитку, 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у. 
У матеріалах справи міститься копія Договору оренди обладнання №010220 від 01.02.2020, який було підписано директором ТОВ "Медіалайт" (за текстом договору – Орендар) Гардобій Т.О. та ФОП Андрусишиною Л.М. (за текстом договору – Орендодавець), а також скріплено печатками вказаних сторін.
За змістом Договору оренди обладнання №010220 від 01.02.2020:
- пункт 1.1. У порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується надати в оренду Орендареві світлове обладнання та сценічні конструкції, а Орендар зобов`язується прийняти у Орендодавця а строкове платне користування обладнання, яке визначено у Додатках до цього Договору, надалі іменується "Орендоване майно", та зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату;
- пункт 2.1. Метою оренди є використання Орендованого майна у відповідності до його цільового призначення, а саме, надання освітлювальних послуг для технічного забезпечення різноманітних культурно-розважальних заходів та під час зйомок телевізійних передач;
- пункт 2.2. Сторони домовились, що Орендоване майно буде використовуватись Орендарем для надання послуг з технічного забезпечення різноманітних культурно-розважальних заходів та під час зйомок телевізійних передач. Строк (кількість днів) оренди, перелік та кількість використаного обладнання, інші істотні умови, будуть визначатися в Додатках до цього Договору, які після підписання є невід`ємною частиною цього Договору;
- пункт 3.1. Передання Орендованого майна від однієї Сторони до другої Сторони здійснюється кваліфікованими фахівцями Сторін і оформлюється Актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками Сторін;
- пункт 3.2. Обчислення строку оренди починається з моменту підписання Сторонами відповідного Акту прийому-передачі обладнання;
- пункт 4.1. Розмір орендної плати за користування Орендованим майном, впродовж дії Договору та за відповідний період визначається в Додатках до цього Договору;
- пункт 4.2. Сторони підписують Акти про використання Орендованого майна на суми, згідно Додатків до цього Договору, де зазначається фактична вартість орендної плати за використане обладнання;
- пункт 4.3. Орендар оплачує вартість послуг, визначену пунктом 4.1 нього Договору за послуги Орендодавця протягом 30 днів після підписання відповідного Акту про використання Орендованого майна, попередня оплата допускається;
- пункт 8.1. Після закінчення строку оренди Орендар зобов`язаний протягом 2 (двох) календарних днів повернути Орендоване майно Орендодавцю за Актом прийому-передачі;
- пункт 8.2. Повернення Орендованого майна здійснюється на складі Орендаря за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових. 11/2. Поверненням може вважатись доставка Орендарем Орендованого майна в інше, вказане Орендодавцем, місце в межах міста Києва.
- пункт 10.1. Цей Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін;
- пункт 10.2. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 10.1 цього Договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому випадку не раніше виконання Сторонами всіх прийнятих на себе зобов`язань за цим Договором.
Згідно з Додатками №0102.1 від 01.02.2020, №0302.1 від 03.02.2020, №0302.2 від 03.02.2020, №0302.3 від 03.02.2020, №1002.1 від 10.02.2020, №1702.1 від 17.02.2020, №1702.2 від 17.02.2020, Актами приймання-передачі орендованого майна, Актами повернення орендованого майна, а також Актами про використання орендованого майна ФОП Андрусишина Л.М. та ТОВ "Медіалайт" узгодили перелік переданого у користування обладнання, орендна плата якого складає 697 080,00 грн.
Вищезазначені додатки та акти підписані директором ТОВ "Медіалайт" Гардобій Т.О. та ФОП Андрусишиною Л.М., а також скріплені печатками вказаних сторін без жодних претензій та/або зауважень на загальну суму 697 080,00 грн.
ТОВ "Медіалайт" було перераховано на користь ФОП Андрусишиної Л.М. 697 080,00 грн, що підтверджується банківськими виписками за рахунками Позивача, зокрема: 04.11.2020 – 84 380,00 грн, 22.12.2020 – 410 000,00 грн, 24.12.2020 – 120 000,00 грн, 12.02.2021 – 80 000,00 грн, 16.04.2021 – 2 700,00 грн. У призначенні платежів вказано: "Орендна плата за користування обладнанням в 02.2020 зг. Дог.№010220 від 01.02.2020".
У зв`язку з тим, що Договір оренди обладнання №010220 від 01.02.2020 було вчинено у результаті зловмисної домовленості колишнього директора Позивача ( ОСОБА_1 , Відповідач-2) з другою стороною (ФОП Андрусишиною Л.М., Відповідач-1), ТОВ "Медіалайт" звернулося з даним позовом до суду про визнання недійсним вказаного правочину та солідарного стягнення збитків.
Одним зі способів захисту, який передбачений частиною другою статті 16 ЦК України та частиною другої статті 20 ГК України (у редакції, чинній на момент вчинення оспорюваного правочину) є визнання правочину недійсним (визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом).
Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частин першої – третьої, п`ятої, шостої статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Крім цього, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України).
Згідно з приписами частин 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне неастання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Підстава недійсності правочину (оспорюваності чи нікчемності) має існувати в момент вчинення правочину (постанова Верховного Суду від 24.04.2020 у справі №522/25151/14-ц).
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Підстави недійсності правочинів, коли внутрішня воля особи не відповідає правовим наслідкам укладеного правочину, визначено у статтях 229-233 ЦК України.
Правовою підставою, що зумовлює визнання недійсним Договору оренди обладнання №010220 від 01.02.2020, Позивачем визначено статтю 232 ЦК України.
Відповідно до частини 1 статті 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.
Для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявності домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №911/2129/17).
У постанові Верховного Суду від 29.08.2018 у справі №522/15095/15-ц зазначено, що під зловмисною домовленістю необхідно розуміти умисну змову однієї сторони із представником іншої, проти інтересів особи, яку представляють. Зловмисна домовленість представника з контрагентом особи, що представляють, створює правову ситуацію, коли дійсна воля довірителя, яку повинен втілювати представник, замінюється його власною волею, що суперечить волі довірителя. Саме підміна волі довірителя волею представника і слугує підставою для визнання такого правочину недійсним. Тобто в основу зловмисної домовленості покладено умисні дії представника, який усвідомлював, що вчиняє правочин усупереч інтересам довірителя та бажав (або свідомо допускав) їх настання.
Для кваліфікації правочину як вчиненого внаслідок зловмисної домовленості потрібно встановити, що: від імені однієї із сторін правочину виступав представник, хоча й не виключаються випадки, коли від імені обох сторін виступають представники; зловмисна домовленість і вчинення правочину з іншою стороною відбулася на підставі наявних повноважень представника; існував умисел в діях представника щодо зловмисної домовленості; настали несприятливі наслідки для особи, яку представляють; існує причинний зв`язок поміж зловмисною домовленістю і несприятливими наслідками для особи, яку представляють.
У постанові від 07.12.2018 у справі №910/7547/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вказала, що зловмисна домовленість – це умисна змова представника однієї сторони правочину з другою стороною, внаслідок чого настають несприятливі наслідки для особи, від імені якої вчинено правочин. У визнанні правочину недійсним з відповідної підстави доведенню підлягає не наявність волі довірителя на вчинення правочину, а існування умислу представника, який усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам довірителя, передбачає настання невигідних для останнього наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання.
Для задоволення позовних вимог за статтею 232 ЦК України необхідно на підставі певних доказів встановити, що представник за правочином вступив у зловмисну домовленість із другою стороною і діє при цьому у власних інтересах або в інтересах інших осіб, а не в інтересах особи, яку представляє. Таким чином має бути доведена і домовленість з боку іншої сторони правочину. Критерій "зловмисності" не залежить від того, чи був направлений умисел повіреного на власне збагачення чи заподіяння шкоди довірителю, важливим є фактор того, що умови договору, укладеного повіреним, суперечать волі довірителя взагалі, тобто підставою для визнання правочину недійсним є розходження волі довірителя та волевиявленням повіреного при укладенні договору, а наслідки, що настали, є такими, що є неприйнятними для довірителя (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №638/2324/14-ц).
Щодо питання про застосування частини 1 статті 232 ЦК України у вирішенні позовів про визнання правочину, вчиненого керівником юридичної особи, як вчиненого внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі №911/2129/17 дійшла висновку про можливість застосування вказаної норми у подібних правовідносинах з огляду на таке.
Правочини (договори) юридична особа вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України є підставою виникнення правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.
Таким чином, орган або особа, яка виступає від імені юридичної особи, не може перевищувати своїх повноважень, визначених установчими документами або законом, та діяти у власних інтересах та/або всупереч інтересам особи довірителя.
На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають із юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
Між юридичною особою та її посадовою особою виникають правовідносини, що ґрунтуються на акті юридичної особи, передбачають права та обов`язки сторін у цих правовідносинах, зокрема відповідальність представника за неналежне здійснення представництва.
За твердженнями Позивача, ФОП Андрусишина не є власником обладнання, яке виступало предметом оренди за оспорюваним договором, а тому не могла передавати майно в найм за оспорюваним договором. 
Судом встановлено, що у матеріалах справи наявна копія оспорюваного правочину – Договору оренди обладнання №010220 від 01.02.2020, відповідно до пункту 1.1. якого Орендодавець (ФОП Андрусишина Л.М.) зобов`язується надати в оренду Орендареві (ТОВ "Медіалайт") світлове обладнання та сценічні конструкції, а Орендар зобов`язується прийняти у Орендодавця а строкове платне користування обладнання, яке визначено у Додатках до цього Договору, надалі іменується "Орендоване майно", та зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату.
Також судом встановлено, що оспорюваний правочин було підписано директором ТОВ "Медіалайт" Гардобій Т.О. та ФОП Андрусишиною Л.М., а також скріплено печатками вказаних сторін.
Дослідивши зміст оспорюваного правочину, суд дійшов висновку, що такий за своєю правовою природою є договорами найму (оренди), за яким відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до частини 1 статті 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму.
Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. (частина 1 статті 761 ЦК України).
Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму (частина 2 статті 761 ЦК України).
Отже, наймодавцем (орендодавцем) може бути або власник речі, або особа, якій належать майнові права, або особа, уповноважена на укладення договору найму.
Виходячи з положень пунктів 3.1., 4.1.-4.3. оспорюваного Договору, перелік переданого в найм обладнання та вартість за його користування зазначається в Додатках до Договору та Актах прийому-передачі та Актах про використання орендованого майна.
Судом встановлено, що згідно з Додатком №0102.1 від 01.02.2020 ФОП Андрусишина Л.М. та ТОВ "Медіалайт" узгодили перелік переданого у користування обладнання, орендна плата якого складає 121 800,00 грн. У відповідності до вказаного додатку до оспорюваного договору між сторонами підписано Акти приймання-передачі орендованого майна від: 02.02.2020, 09.02.2020, 09.02.2020, 20.02.2020, 23.02.2020; Акти повернення орендованого майна від: 03.02.2020, 10.02.2020, 20.02.2020, 24.02.2020; а також Акт №0220-3 від 24.02.2020 про використання орендованого майна на суму 121 800,00 грн.
Зі змісту означених документів випливає, що предметом договору найму виступало таке майно:
Прилад динамічного світла Clay Paky Sharpy (10 одиниць);
Прилад динамічної світла JB-lighting А7 zoom (28 одиниць);
Прилад слідкуючого світла Robert Juliant Тораzе 1200 (2 одиниці);
Прилад динамічного світла ETC Source zoom (18 одиниць);
Світлодіодні панелі Color Line NA (34 одиниць);
Генератор туману DF-50 (2 одиниці);
Лебідки Prolift електричні 26 (одиниць);
Пульт управління напругою Dimmers (2 одиниці);
Партикабль під кран 6x6, h = 3m (1 одиниця);
Партикабль під камери 2x2; h = 1 m (2 одиниці);
Партикабль під камери 2x4; h = 2 m (2 одиниці).
Згідно з Додатком №0302.1 від 03.02.2020 ФОП Андрусишина Л.М. та ТОВ "Медіалайт" узгодили перелік переданого у користування обладнання, орендна плата якого складає 23000,00 грн. У відповідності до вказаного додатку до оспорюваного договору між сторонами підписано Акти приймання-передачі орендованого майна від: 04.02.2020, 11.02.2020, 18.02.2020, 25.02.2020, 23.02.2020; Акти повернення орендованого майна від: 04.02.2020, 11.02.2020, 18.02.2020, 25.02.2020; а також Акт №0220-4 від 25.02.2020 про використання орендованого майна на суму 23 000,00 грн.
Зі змісту означених документів випливає, що предметом договору найму виступало таке майно:
Прилад динамічного світла Robe Spikie (16 одиниць);
Прилад динамічного світла Ayrton Magicpanel (3 одиниці);
Прилад динамічного світла Clay Paky Aleda B.Eye K10 (3 одиниці).
Згідно з Додатком №0302.2 від 03.02.2020 ФОП Андрусишина Л.М. та ТОВ "Медіалайт" узгодили перелік переданого у користування обладнання, орендна плата якого складає 168200,00 грн. У відповідності до вказаного додатку до оспорюваного договору між сторонами підписано Акти приймання-передачі орендованого майна від: 07.02.2020, 14.02.2020, 21.02.2020, 28.02.2020, 23.02.2020; Акти повернення орендованого майна від: 07.02.2020, 14.02.2020, 21.02.2020, 28.02.2020; а також Акт №0220-6 від 28.02.2020 про використання орендованого майна на суму 168 200,00 грн.
Зі змісту означених документів випливає, що предметом договору найму виступало таке майно:
Прилад динамічного світла Coemar Wash Infinity XL (10 одиниць);
Прилад динамічного світла Clay Paky Aleda Wash K20 (20 одиниць);
Прилад динамічного світла Clay Paky Aleda B-Eye K10 (20 одиниць);
Прилад динамічного світла VL1100 TSD (7 одиниць);
Прилад динамічного світла VL Spot 3000 (9 одиниць);
Прилад динамічного світла Clay Paky Alfa Spot HPE 1500 (20 одиниць).
Згідно з Додатком №0302.3 від 03.02.2020 ФОП Андрусишина Л.М. та ТОВ "Медіалайт" узгодили перелік переданого у користування обладнання, орендна плата якого складає 2520,00 грн. У відповідності до вказаного додатку до оспорюваного договору між сторонами підписано Акти приймання-передачі орендованого майна від: 06.02.2020, 13.02.2020, 20.02.2020, 27.02.2020; Акти повернення орендованого майна від: 06.02.2020, 13.02.2020, 20.02.2020, 27.02.2020; а також Акт №0220-7 від 27.02.2020 про використання орендованого майна на суму 2 520,00 грн.
Зі змісту означених документів випливає, що предметом договору найму виступало таке майно: Прилад статичного світла PAR-46 RGB (14 одиниць).
Згідно з Додатком №1002.1 від 10.02.2020 ФОП Андрусишина Л.М. та ТОВ "Медіалайт" узгодили перелік переданого у користування обладнання, орендна плата якого складає 118400,00 грн. У відповідності до вказаного додатку до оспорюваного договору між сторонами підписано Акт приймання-передачі орендованого майна від 14.02.2020, Акт повернення орендованого майна від 14.02.2020, а також Акт №0220-1 від 14.02.2020 про використання орендованого майна на суму 118 400,00 грн.
Зі змісту означених документів випливає, що предметом договору найму виступало таке майно:
Прилад динамічного світла Ayrton Magicpanel 602 (23 одиниці);
Прилад динамічного світла Clay Paky Aleda B-Eye K10 (36 одиниць);
Прилад динамічного світла Clay Paky Aleda Wash K20 (22 одиниці);
Прилад динамічного світла Clay Paky Sharpy (96 одиниць);
Прилад динамічного світла Robe MegaPointe (22 одиниці);
Прилад динамічного світла Robert Juliant Cyrann 2500 (1 одиниця);
Пульт керування Grand MA Full Size ІІ (1 одиниця).
Згідно з Додатком №1702.1 від 17.02.2020 ФОП Андрусишина Л.М. та ТОВ "Медіалайт" узгодили перелік переданого у користування обладнання, орендна плата якого складає 156300,00 грн. У відповідності до вказаного додатку до оспорюваного договору між сторонами підписано Акт приймання-передачі орендованого майна від 23.02.2020, Акт повернення орендованого майна від 25.02.2020, а також Акт №0220-5 від 25.02.2020 про використання орендованого майна на суму 156 300,00 грн.
Зі змісту означених документів випливає, що предметом договору найму виступало таке майно:
Прилад динамічного світла Clay Paky Shot Light Wash 1500+strobe (20 одиниць);
Прилад динамічного світла Clay Paky Aleda B-Eye K10 (16 одиниць);
Прилад динамічного світла Robe Spikie (32 одиниць);
Прилад динамічного світла Coemar Infinity Spot M (12 одиниць);
Прилад динамічного світла Coemar Wash Infinity XL (9 одиниць);
Прилад динамічного світла Coemar I wash 575 (44 одиниці);
Прилад динамічного світла LED Beam (23 одиниці);
Прилад динамічного світла JB-lighting Varyseam 7 (4 одиниці);
Прилад динамічного світла Nova Flower 7 (2 одиниці);
Прилад динамічного світла Robert Juliant Topaze 1200 (2 одиниці);
Світлодіодні панелі SGM six pack (30 одиниць);
Генератор туману Martin DF-50 (1 одиниця);
Алюмінієве коло D=8м (0,5).
Згідно з Додатком №1702.2 від 17.02.2020 ФОП Андрусишина Л.М. та ТОВ "Медіалайт" узгодили перелік переданого у користування обладнання, орендна плата якого складає 106860,00 грн. У відповідності до вказаного додатку до оспорюваного договору між сторонами підписано Акт приймання-передачі орендованого майна від 20.02.2020, Акт повернення орендованого майна від 22.02.2020, а також Акт №0220-2 від 22.02.2020 про використання орендованого майна на суму 108 860,00 грн.
Зі змісту означених документів випливає, що предметом договору найму виступало таке майно:
Прилад динамічного світла Clay Paky Shot Light Wash 1500+strobe (16 одиниць);
Прилад динамічного світла Clay Paky Alfa Spot HPE 1500 (14 одиниць);
Прилад динамічного світла Clay Paky Aleda Wash K20 (21 одиниця);
Прилад динамічного світла Clay Paky Sharpy (16 одиниць);
Прилад динамічного світла LED Beam (16 одиниць);
Прилад динамічного світла DTS Flash 2/650 (12 одиниць);
Світлодіодні панелі Color Line NA (20 одиниць);
Прилад пульсуючого світла SGM strobe LED X5 (8 одиниць);
Пульт керуванняWhole Hog III + big wing (1 одиниця);
Лебідки Prolift електричні (8 одиниць);
Алюмінієва основа для стовпів (4 одиниці);
Блоки управління напругою Dimmers (1 одиниця)/
Вищезазначені додатки та акти підписані директором ТОВ "Медіалайт" Гардобій Т.О. та ФОП Андрусишиною Л.М., а також скріплені печатками вказаних сторін без жодних претензій та/або зауважень на загальну суму 697 080,00 грн.
Водночас доказів того, що ФОП Андрусишина Л.М. є власником вищезазначеного майна чи особою, якій належать майнові права, або уповноваженою особою на укладення оспорюваного договору найму, матеріали справи не містять та не були надані Відповідачами.
Таким чином, ФОП Андрусишина Л.М. не могла бути наймодавцем (орендодавцем) вищезазначеного майна за Договором оренди обладнання №010220 від 01.02.2020.
Однак у період, коли посаду директора ТОВ "Медіалайт" займала Гардобій Т.О., на виконання оспорюваного правочину ТОВ "Медіалайт" було перераховано на користь ФОП Андрусишиної Л.М. 697 080,00 грн, що підтверджується банківськими виписками, копії яких містяться у матеріалах даної справи.
Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.
Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною право- і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (частини перша та третя статті 92 ЦК України).
Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі (частина четверта статті 92 ЦК України).
Згідно з частинами першою та другою статті 89 ГК України (у редакції станом на момент укладення оспорюваного договору) управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.
За пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вносяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
За частиною першою статті 241 ЦК України у випадку вчинення правочину представником з перевищенням повноважень, такий правочин створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.
Таким чином, у відносинах із третіми особами від імені юридичної особи завжди діятиме певна особа, через яку вчиняються юридично значимі дії, а воля цієї особи на вчинення правочину, реалізована нею через волевиявлення від імені юридичної особи, може передбачати настання невигідних для останньої наслідків, бажати чи свідомо допускати їх настання.
Отже, за змістом частин першої, третьої та четвертої статті 92 ЦК України, частин першої та другої статті 89 ГК України, пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" орган юридичної особи, який діє одноособово, має повноваження щодо представництва юридичної особи (з можливістю їх обмеження відповідно до установчих документів чи закону), створює, змінює припиняє цивільні права та обов`язки юридичної особи, тому підпадає під поняття представництва, наведене у статті 237 ЦК України.
При цьому орган юридичної особи, який діє одноособово, усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам та волевиявленню юридичної особи, яку представляє, передбачає настання невигідних для останньої наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання.
Статтею 13 ЦК України визначено межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.
За змістом наведених вище норм матеріального права особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно.
Окрім того, такі правовідносини мають довірчий характер між підприємцем (товариством) і його посадовою особою, протиправна поведінка посадової особи полягає у неналежному та недобросовісному виконанні певних дій, без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнятті очевидно необачних, марнотратних та завідомо корисливих на користь такої посадової особи рішень.
Наведеними вище положеннями статті 92 ЦК України та статті 89 ГК України передбачено відповідальність членів органу юридичної особи, її посадових осіб, в тому числі її керівника, якщо він діяв всупереч інтересам цієї особи.
Отже, між юридичною особою та її посадовою особою виникають правовідносини, що ґрунтуються на акті юридичної особи, передбачають права та обов`язки сторін у цих правовідносинах, зокрема відповідальність представника за неналежне здійснення представництва.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №911/2129/17.
Таким чином, перед укладенням оспорюваного договору ОСОБА_1 , як директор ТОВ "Медіалайт", мала б пересвідчитися щодо можливості ФОП ОСОБА_4 бути орендодавцем (наймодавцем) вищезазначеного обладнання.
Отже, укладення договору оренди з особою, яка не може бути наймодавцем (орендодавцем), безумовно свідчить про те, що такий правочин суперечать волі довірителя –ТОВ "Медіалайт", а виникнення заборгованості та перерахування коштів на її погашення, є неприйнятними та негативними наслідками для Позивача.
Також, як було раніше встановлено судом та випливає з наявних у матеріалах справи доказів, у період вчинення оспорюваного правочину та підписання вищезазначених додатків та актів, ОСОБА_1 займала посаду керівника (директора) ТОВ "Медіалайт", а ОСОБА_4 , маючи статус фізичної особи-підприємця, займала посаду виконавчого продюсера ТОВ "Медіалайт".
Після подання ОСОБА_4 заяви від 11.09.2025 про звільнення з посади виконавчого директора ТОВ "Медіалайт", 03.10.2025 була проведена державна реєстрація ТОВ "Алайт Україна", єдиним учасником, якого стала ОСОБА_4 .
На призначені 15.09.2025 Загальні збори учасників ТОВ "Медіалайт", до порядку денного яких входило питання звітування директора про результати фінансово-господарської діяльності товариства, ОСОБА_1 не з`явилася.
Крім цього, після відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків директора ТОВ "Медіалайт" згідно рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "Медіалайт", оформленого протоколом №15/09-2025 від 15.09.2025, ОСОБА_1 було призначено директором (керівником) новоствореної юридичної особи – ТОВ "Алайт Україна", прямий вирішальний вплив в якому має ОСОБА_4 .
При цьому, види діяльності ТОВ "Алайт Україна", ФОП Андрусишиної Л.М. частково співпадають із видами діяльності ТОВ "Медіалайт", зокрема: 90.02 Діяльність із підтримки театральних і концертних заходів (основний).
Отже, перерахування директором ТОВ "Медіалайт" за спірним договором оренди коштів суб`єкту підприємницької діяльності (ФОП ОСОБА_4 ), яка паралельно займала посаду виконавчого продюсера у вказаній юридичній особі, та подальше отримання аналогічної посади директора в юридичній особі, єдиним учасником та в якій ОСОБА_4 має прямий вирішальний вплив, свідчить про наявність умисної змови (домовленості) представника ТОВ "Медіалайт" – ОСОБА_1 з другою стороною – ФОП Андрусишиною Л.М. Тобто обопільна вигода в укладенні оспорюваного правочину полягає в отриманні ФОП Андрусишиною Л.М. коштів в обмін на зайняття ОСОБА_1 посади директора в юридичній особі, єдиним учасником якої є ОСОБА_4 .
Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що Договір оренди обладнання №010220 від 01.02.2020 було вчинено внаслідок зловмисної домовленості директора ТОВ "Медіалайт" – ОСОБА_1 з другою стороною – ФОП Андрусишиною, а тому визнається судом недійсним.
Правові наслідки недійсності правочину визначені статтею 216 ЦК України, за якою недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина 1).
Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною (частина 2).
Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (частина 3).
Особливий правовий наслідок правочину, який вчинено у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, встановлено у частині 2 статті 232 ЦК України: довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв`язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними.
Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Збитки – це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконане боржником.
Як було раніше встановлено судом, у період, коли посаду директора ТОВ "Медіалайт" займала ОСОБА_1 , на виконання Договору оренди обладнання №010220 від 01.02.2020 ТОВ "Медіалайт" було перераховано на користь ФОП Андрусишиної Л.М. 697 080,00 грн, що підтверджується банківськими виписками, копії яких містяться у матеріалах даної справи.
Оскільки на підставі недійсного договору ТОВ "Медіалайт" було завдано збитків у розмірі 697 080,00 грн, тому вказані кошти на підставі частини 2 статті 232 ЦК України, як особливий правовий наслідок правочину, який вчинено у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, підлягають солідарному стягненню з ОСОБА_1 та ФОП Андрусишиної Л.М.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 ГПК України).
Отже, позов ТОВ "Медіалайт" підлягає задоволенню у повному обсязі.
При цьому, враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом, інші доводи сторін не беруться до уваги, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.
Судовий збір згідно статті 129 ГПК України покладається на Відповідачів 1, 2.
Керуючись статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати недійсним Договір оренди обладнання №010220 від 01.02.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Медіалайт" (02232, місто Київ, вулиця Закревського Миколи, будинок 22; ідентифікаційний код: 38013409) та Фізичною особою-підприємцем Андрусишиною Людмилою Миколаївною ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).
3. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Андрусишиної Людмили Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) 697 080 (шістсот дев`яносто сім тисяч вісімдесят) грн 00 коп. збитків.
4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Андрусишиної Людмили Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіалайт" (02232, місто Київ, вулиця Закревського Миколи, будинок 22; ідентифікаційний код: 38013409) 5 513 (п`ять тисяч п`ятсот тринадцять) грн 68 коп. судового збору.
5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіалайт" (02232, місто Київ, вулиця Закревського Миколи, будинок 22; ідентифікаційний код: 38013409) 5 513 (п`ять тисяч п`ятсот тринадцять) грн 68 коп. судового збору.
6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.09.2026.

Суддя | Сергій МУДРИЙ