СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2026 року м. Суми Справа № 480/4258/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Суть спору. Позиції сторін. Клопотання сторін. Процесуальні дії суду. 
Під час проходження військової служби відповідач виплачував позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'' від 28.02.2022 № 168. Натомість надалі відповідач виплатив позивачу грошову компенсацію за відпустки, які було обчислено з грошового забезпечення позивачу без урахування винагороди, передбаченої Постановою № 168. 
Позивач не погодився з таким та звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення до складу грошового забезпечення позивача сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок позивачу грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 153 дні, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої Постановою № 168, та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Судом було відкрито провадження у справі 03.06.2025.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що спірні компенсації виплачувались позивачу без урахування додаткової винагороди правомірно, оскільки така винагорода не є щомісячною, а є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення.
Встановлені судом фактичні обставини. Висновки суду та їх мотиви.
У періоди з березня 2022 до березня 2023 року, з травня 2023 до жовтня 2023 року, з грудня 2023 до квітня 2024 року, з жовтня 2024 до грудня 2024 року відповідач виплачував позивачу винагороду, передбачену Постановою № 168. 29.03.2025 відповідача виплатив позивачу грошові компенсації основної відпустки за 2022, 2024-2025 роки та додаткових відпусток за 2019-2025 роки, як учаснику бойових дій, без урахуванням у складі грошового забезпечення винагороди, передбаченої Постановою № 168.
Зазначені факти підтверджуються довідками відповідача від 03.05.2025 за № 221/Ф, 222/Ф, 223/Ф, а також розрахунками, які надані відповідачем на виконання вимог ухвали суду, та не спростовуються сторонами.
Відповідно до положення п. 2 ст. 9 Закону України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' від 20.12.1991 № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
На період дії воєнного стану (особливого періоду) військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України (підп. ''а'' п. 1 ст. 9-2 Закону № 2011-XII).
Згідно норм пунктів 1, 8 та абз. 3 п. 14 ст. 10-1 Закону № 2011-XIІ військовослужбовцям надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового забезпечення. Військовослужбовцям додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України. У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей.
Пунктами 2-3 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб'' від 30.08.2017 № 704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони.
Відповідно до п. 2 розділу I та п. 5-6 розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану. Військовослужбовцям, які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення. Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, крім винагород з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 к.д.
Пунктами 1-1 та 1-2 Постанови № 168 передбачено виплату військовослужбовцям на період дії воєнного стану додаткової винагороди, розмір якої залежить від характеру виконуваних завдань та часу участі в них і визначається пропорційно в розрахунку на місяць. Виплата такої винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Суд зазначає, що додаткова винагорода за своєю суттю є тимчасовою (непостійною) виплатою військовослужбовця, оскільки установлюється на період дії воєнного стану та прямо залежить від наявності (дії) в Україні правового режиму воєнного стану. Розмір додаткової винагороди не є сталим, адже вона виплачується пропорційно в розрахунку на місяць в залежності від виконання завдань та часу приймання військовослужбовцем участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Винагорода визначається наказами командирів (начальників). За відсутності принаймні однієї із указаних умов, виплата додаткової винагороди не здійснюється.
Суд враховує, що п. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ відносить до складу грошового забезпечення щомісячні додаткові види грошового забезпечення (зокрема винагороди, які мають постійний характер).
Водночас додаткові щомісячні види грошового забезпечення військовослужбовців є чітко унормованими, а додаткова винагорода, установлена Постановою № 168 відповідно до норми п. 2 розділу I Порядку № 260, з огляду на її характер та особливості, не включається до щомісячних видів грошового забезпечення, а є одноразовим видом такого забезпечення.
Отже, винагорода має тимчасовий характер, а тому вона не є складовою щомісячного додаткового виду грошового забезпечення. Тому до складу грошового забезпечення, з якого нараховується грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток не включається винагорода.
До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 20.08.2026 у справі № 200/766/25, від 20.08.2026 у справі № 380/26236/23 та від 12.02.2026 у справі № 420/77/25.
Таким чином, дії відповідача щодо обрахунку позивачу компенсацій відпусток у повній мірі відповідають критеріям правомірності, які передбачені нормою ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 
Судові витрати.
Оскільки у задоволенні вимог відмовлено, то розподіл витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 77,90, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук