Справа № 308/4546/26
2/308/2482/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року      місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: 
головуючої судді - Зареви Н.І., за участю:
секретаря судового засідання - Віраг Е.М., Сабо І.Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в режимі відеоконференцзв`язку з позивачем у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,
про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовної заяви вказав, що 02 січня 2026 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про що зроблено актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02.01.2026. Від даного шлюбу спільних дітей сторони не мають. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя. Позивач стверджує, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Крім того, позивач азанчив, що відповідачка планує виїзд для проживання у Федеративну республіку Німеччини до своїх дітей від попереднього шлюбу, а сам позивач проходить службу в Збройних Силах України, відповідно не має ні планів, ні бажання виїжджати за кордон. Також позивач звертає увагу суду, що у зв`язку з проходженням військової служби не має можливості спільно з відповідачкою подати заяву про розірвання шлюбу до відділу реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді. Просить суд позовну заяву задовольнити та розірвати шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2026 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та просив розірвати шлюб. 
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, у зв`язку з чим суд розглянув справу у її відсутності.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Як встановлено судом, 02.01.2026 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківським міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 02.01.2026. 
Станом на день розгляду справи шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство позивач та відповідачка не ведуть. 
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Зі змісту статті 55 Сімейного кодексу України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. 
Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. 
Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 Сімейного кодексу України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. 
Так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. 
Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов.
Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1331,20 гривень.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, ст.ст. 4, 13, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
1. Позовну заяву задовольнити.
2. Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 02 січня 2026 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про що зроблено актовий запис № 1 від 02.01.2026, розірвати.
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одну грн 20 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Суддя         Н. І. Зарева