Єдиний унікальний номер 728/2830/25 
Номер провадження 2/728/52/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді – Сороколіта Є.М.,

за участі:
секретаря судового засідання – Кирути Л.І.,

а також
позивача – не з`явився,
відповідача – не з`явився,

розглянувши у місті Бахмачі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” (вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, код ЄДРПОУ 44559822) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, негайно після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про таке.

І. Рух справи.
1. Ухвалою Бахмацького районного суду (далі також – Суд) від 07.11.2025 № 728/2830/25 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та прийнято до розгляду позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” (далі також – Позивач, ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ”), представництво інтересів якого здійснює адвокат Столітній Михайло Миколайович, з позовом до ОСОБА_1 (далі також – Відповідач), за змістом яких Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість у загальному розмірі 22 053,50 грн, в порядку частини десятої, одинадцятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України (далі також – ЦПК України) органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3 % відсотки річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволення суми заборгованості і стягнути отримані суми на користь Позивача, а також роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% відсотки річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування а також вирішити питання про стягнення понесених ним судових витрат у вигляді 2 422 ,40 грн судового збору та витрати на професійну правову допомогу в сумі 10 000,00 грн.
2. Також вказаною вище ухвалою Суду вирішено питання про витребування доказів в порядку статті 84 Цивільного процесуального кодексу України (далі також – ЦПК України).
3. Сторони, протягом строків визначених ухвалою Суду від 07.10.2025 № 728/2830/25, з клопотанням про розгляд цієї справи з їх повідомленням (викликом) у судовому засіданні або ж із відповідною заявою проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не звернулися.
4. Відповідно до частини восьмої статті 178 та частини п`ятої статті 279 ЦПК України), Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
5. Окрім того, відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. Інші процесуальні рішення.
6. Представник Позивача, адвокат Столітній Михайло Миколайович, 08.01.2026 направив до Суду за допомогою ЄСІТС “Електронний Суд” заяву про затвердження мирової угоди.
7. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що сторони домовилися, про добровільну сплату боржником – ОСОБА_1 за кредитним договором від 12.09.2023 № 7060763 в розмірі – 22 053,50 грн, з яких тіло кредиту – 5 000,00 грн, сума процентів за користування кредитом – 6 904,50 грн., нараховані Позивачем проценти за 102 календарних днів – 10 149,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн, та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн, всього стягнути – 34 475,90 грн, та зобов`язується сплатити борг відповідно до наступного графіку: 10.01.2026 – 4 309,49 грн; 10.02.2026 – 4 309,49 грн; 10.03.2026 – 4 309,49 грн; 10.04.2026 – 4 309,49 грн; 10.05.2026 – 4 309,49 грн; 10.06.2026 – 4 309,49 грн; 10.07.2026 – 4 309,48 грн; 10.08.2026 – 4 309,48 грн.
8. У свою чергу, перерахування грошових коштів в оплату заборгованості Відповідач здійснює на рахунок ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” за наступними реквізитами:
- установа банку: ПУМБ
- МФО банку: 334851
- код ЄДРПОУ: 44559822
- отримувач платежу: ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” 
- IBAN отримувача платежу: UA553348510000000000265032138
- валюта карти: UAH
-призначення платежу: На виконання мирової угоди у справі № 728/2830/25.
Сторони домовились, що у разі, якщо боржник – ОСОБА_1  (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), перестає виконувати свої зобов`язання, щодо щомісячного обов`язкового платежу прописаного в графіку, ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” має право пред`явити ухвалу суду для примусового виконання на суму залишку заборгованості.
Відповідно до умов цієї угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору, та не мають жодних вимог щодо один одного; умови примирення, дії позивача та відповідача не суперечать закону і не порушують чиїх-небудь прав, свобод та інтересів; сторони мають належне уявлення про сутність цієї угоди і всіх її елементів; сторони підтверджують, що вище викладені умови відповідають їх волевиявленню і зумовлюють настання бажаних наслідків, які відповідають їхнім дійсним інтересам. 
Мирова угода діє з моменту затвердження її судом і до повного виконання.
9. Вирішуючи питання затвердження мирової угоди Суд зазначає про таке.
10. Згідно з частиною 7 статті 49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу.
Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.
11. Зазначеному нормативному положенню кореспондують вимоги статті 207 ЦПК України, згідно з якими мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.
Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:
1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або
2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Отже, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, є правом сторони, яке, в свою чергу згідно з вимогами процесуального Закону неможливо реалізувати якщо такі дії суперечать законодавству або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.
12. У цьому контексті Суд звертає увагу, що спільна заява від 18.12.2025 про затвердження мирової угоди та безпосередньо сама мирова угода від 18.12.2025 у справі № 728/2830/25 підписана від позивача ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” виконуючим обов`язки генерального директора Сівеком Станіславом Сергійовичем, підпис якого скріплено печаткою ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ”.
13. На підтвердження повноважень на підписання мирової угоди від 18.12.2025 у справі № 728/2830/25 від імені ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” виконуючим обов`язки генерального директора Сівеком Станіславом Сергійовичем надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої Сівек Станіслав Сергійович є представником ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” (виконуючий обов`язки генерального директора) та Статут ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ”.
14. Положеннями частин 1, 3 статті 58 ЦПК України установлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
15. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України).
16. Відповідно до частин 1, 4 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
17. Отже, наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи: як в порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.
18. У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.
19. Таким чином, представництво інтересів сторін у справі № 728/2830/25 у суді може здійснювати: адвокат як представник юридичної особи; керівник або інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва, і що має підтверджуватись статутом, положенням, трудовим договором (контрактом).
20. Однак представництво юридичної особи в цивільних правовідносинах не є тотожним процесуальному представництву учасника справи в судовому процесі.
21. При цьому підписання та подання заяви про затвердження мирової угоди є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.
22. Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи;
23. Таким чином, до Єдиного державного реєстру включається інформація щодо осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, та дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
24. За своїм змістом мирова угода – це договір, який укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, за для яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити.
25. У зв`язку з цим, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у вказаних вище процесуальних нормах, є правом сторони, яке, відповідно до процесуального Закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.
26. При цьому сторонами не доведено, що подана на затвердження Суду мирова угода (правочин) не є значним правочином в розумінні Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” та Статуту Позивача, і що ціна цієї Мирової угоди не перевищує встановлених зазначеними нормативними документами відсотків вартості активів товариства за даними останньої квартальної фінансової звітності (пункт 6.5.20 Статуту) та відсотків чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності відповідно станом на визначену в ній (мировій угоді) дату.
27. У свою чергу укладення сторонами мирової угоди у справі без особливого порядку прийняття рішення про надання згоди на вчинення значного правочину може свідчити про нехтування правосуб`єктністю Позивача і призвести до втручання в його право на мирне володіння майном без достатньої правової підстави та порушення прав та інтересів самого товариства (близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 року у справі № 916/2084/17 та від 01.03.2023 року у справі № 522/22473/15-ц).
28. Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про відсутність належного підтвердження повноважень зі сторони Позивача на укладення мирової угоди від 18.12.2025 у справі № 728/2830/25.

ІІІ. Позиції учасників справи.
29. За змістом позовної заяви Позивач вказує, що 12.09.2023 між TOB “АВЕНТУС УКРАЇНА” та Відповідачем укладено кредитний договір № 7060763 (на умовах споживчого кредиту) (далі також – Договір), за умовами якого кредитор надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн зі строком кредитування – 360 дні та сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (стандартна процентна ставка/фіксована).
30. Договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному статтею 12 Закону України “Про електронну комерцію”.
31. Того ж дня позикодавець на виконання пункту 2.1 Договору передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ “ПЕЙТЕК УКРАЇНА”.
32. Зазначає, що відповідно до пункту 9.8 Договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у кредит (на умовах повернення кредиту не пізніше останнього дня кінця строку кредитування), що розміщені на веб-сайті кредитора, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.
33. Враховуючи викладені вище умови Договору, заборгованість Відповідача за таким договором складає 22 053,50 грн, зокрема 5 000,00 грн – за основною сумою боргу, 6 904,50 грн – сума заборгованості за відсотками за користування кредитом та 10 149,00 грн – сума нарахованих процентів за 102 календарних днів (28.05.2024 – 06.09.2024).
34. У подальшому TOB “АВЕНТУС УКРАЇНА” (далі також – Клієнт) та Позивач уклали договір факторингу від 27.05.2024 № 27.05/24-Ф, за змістом якого Клієнт відступив право вимоги до Відповідача на користь Позивача, з урахуванням витягу з Реєстру боржників від 22.05.2024, на загальну суму 11 904,50 грн.
35. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 27.05.2024 TOB “АВЕНТУС УКРАЇНА” на підставі Договору факторингу № 27.05/24-Ф за плату відступило, а ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” набуло права грошової вимоги до відповідача за договором від 12.09.2023 № 7060763 у загальному розмірі 11 904,50 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту 5 000,00 грн, заборгованість за процентами 6 904,50 грн.
36. Враховуючи, що станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача за кредитним договором від 12.09.2023 № 7060763, строк дії Договору від 12.09.2023 № 7060763 не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” у період з 28.05.2024 по 06.09.2025 (102 календарних дні) здійснило донарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у розмірі 10 149,00 грн.
37. Зазначає, що у даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в пункті 1.4. Кредитного договору від 12.09.2023 № 7060763, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 17 053,50 грн.
38. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги позивача до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ”, ні на рахунки первісного кредитора.
39. Таким чином, Відповідач має заборгованість перед Позивачем за договором від 12.09.2023 № 7060763 загальною сумою 22 053,50 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 5 000,00 грн та нарахованих процентів первісним кредитором – 6 904,50 грн і донарахованих процентів ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” – 10 149,00 грн.
40. Окрім того, Позивач просить у порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення у справі нарахувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si*s) : 100) – s, де І – сума інфляційних втрат; si – індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 – переведення відсотків; Розрахунок 3% річних: С*3:100:365*Дн., де С – сума основного боргу; З – 3% річних; 100 – переведення відсотків; 365 – кількість днів у році; Дн.- кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволення суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних з Відповідача.
41. Як на правову підставу своїх загальних вимог посилався на статті 512, 514, 516, 529, 610, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України (далі також – ЦК України) а також на положення Закону України “Про електронні довірчі послуги” та Закон України “Про електронну комерцію”.
42. Окрім того, Позивач просить стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме – судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
43. Щодо позиції Відповідача, то Суд враховує, що останній відзив на позов не подав, правом надати Суду пояснення та докази не скористався, доводи Позивача не спростував.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом та докази на їх підтвердження.
44. Між TOB “АВЕНТУС УКРАЇНА” та Відповідачем 12.09.2023 укладено Кредитний договір № 7060763 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису, копія якого разом паспортом споживчого кредиту та з правилами та умовами кредитування долучена до матеріалів справи (а.с. 67-72, 74-75).
45. Згідно з умовами Кредитного договору кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 5 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути отриману суму кредиту не пізніше, ніж через 360 днів з проведенням часткового погашення кожні 30 днів та сплатити проценти за час фактичного користування кредитними коштами за фіксованою стандартної ставкою в 1,99% в день та 0,995% в день та застосовується відповідно до умов зазначених в пункті 1.5.2 договору, а саме: якщо споживач до 12.10.2023 або протягом трьох календарних днів , що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту (а.с. 67 - 67 зворот).
46. У відповідності до відомостей зафіксованих у листі ТОВ “ПЕЙТЕК УКРАЇНА” відповідно до договору від 16.02.2022 № 160222-1 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 5 000,00 грн на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 12.09.2023 о 14 год 26 хв., що додатково підтверджується відомостями АТ “ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК” (а.с. 30-35).
47. Також у матеріалах справи наявна копія договору факторингу від 27.05.2024 № 27.05/24-Ф, за змістом якого TOB “АВЕНТУС УКРАЇНА” відступає на користь ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ УКРАЇНА” право вимоги, які зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ УКРАЇНА” зобов`язується їх прийняти та оплатити на умовах, визначених договором (а.с. 36-40).
48. Ціна продажу за вказаним договором факторингу, а саме відповідно до пункту 3.2. даного договору, становить 4 067 724,99 грн (а.с.38).
49. Згідно з копіями платіжних інструкцій АТ “ПУМБ” від 31.05.2024 №№ 420, 421, 424 Позивачем на користь Клієнта перераховано 4 067 724,99 грн, в якості оплати відступленого права вимоги за договором факторингу від 27.05.2024 № 27.05/24-Ф (а.с. 52, 52 зворот, 53).
50. Відповідно до копії Реєстру боржників від 22.05.2024 заборгованість Відповідача у розмірі 11 904,50 грн, а саме 5 000,00грн основної заборгованості за кредитним договором (тіло кредиту), 6 904,50 грн заборгованості за нарахованими відсотками, передана Позивачу (а.с. 87-88).
51. Рішенням єдиного учасника ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ УКРАЇНА” від 25.11.2024 № 251124/1 змінено найменування товариства на нове – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” (а.с. 26, 16-18).
52. Відповідно до умов пункту 1.4 Договору № 7060763 строк кредиту 360 днів: з 12.09.2023 по 06.09.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу від 27.05.2024 № 27.05/24-Ф, строк дії Договору від 12.09.2023 № 7060763 не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” у період з 28.05.2024 по 06.09.2024 (102 календарних днів) здійснено донарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у розмірі 10 149,00 грн (а.с. 84 -85).
53. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги Позивача до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ”, ні на рахунки первісного кредитора. Хоча до укладення договору факторингу Відповідачем було перераховано на оплату заборгованості сума в розмірі 3 642,50 грн (а.с.78-83 ).
54. Таким чином, за Відповідачем обліковується заборгованість перед Позивачем за договором від 12.09.2023 № 7060763 загальною сумою 22 053,50 грн, яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту – 5 000,00 грн, нарахованих процентів первісним кредитором – 6 904,50 грн, нарахованих процентів Позивачем за 102 календарних днів 10 149,00 грн (а.с. 84-85, 87-88).
55. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи TOB “АВЕНТУС УКРАЇНА від 28.02.2017 є фінансовою установою, яка має основні види економічної діяльності, а саме інші види кредитування (а.с. 15, 54 - 64).
56. Відповідно до виписки з Державного реєстру фінансових установ про видачі ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг від 21.01.2022 № 21/113-рк, статуту ТОВ “ФК “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” а також Свідоцтва про реєстрацію фінансових установ Позивач є фінансовою установою, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надання послуг з факторингу(а.с. 16, 19-26, 47, 48).
57. Також щодо підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу), Суду надані для оцінки відповідний договір про надання правової допомоги від 10.12.2024, укладений між Позивачем і адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, стосовно стягнення заборгованості з Відповідача за Кредитним договором. Вартість послуг відповідно до рахунку на оплату № 11633-20/10-2025 від 20.10.2025 визначено у розмірі 10 000,00 грн.(а.с. 49 – 50, 65 – 66, 77).

V. Оцінка Суду та релевантне законодавство.
58. Перш за все Суд наголошує, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
59. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
60. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
61. Суд звертає увагу, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування – спеціальні правила, якими Суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати Суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).
62. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
63. Оцінюючи фактичні обставини цієї справи, з урахуванням вищевикладених підходів, Суд відмічає, що за правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України (далі також – ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
64. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
65. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
66. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
67. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
68. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
69. Суд враховує, що відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.
70. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
71. Також у статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
72. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
73. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
74. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
75. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію” від 03.09.2015 № 675-VІІІ (далі також – Закон № 675).
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону № 675 електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону № 675).
76. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону № 675 електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону № 675).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675 відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону № 675 у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
77. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
78. Стаття 12 Закону № 675 визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону № 675, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
79. Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 13 Закону № 675 Розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України “Про платіжні послуги”, “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг”, інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.
80. Згідно з частиною третьою статті 13 Закону № 675 продавець (виконавець, постачальник) оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів із зазначенням дати здійснення розрахунку.
Закон є спеціальним нормативно-правовим актом щодо регулювання спірних правовідносин.
81. У силу положень частини другої статті 41, статті 49 Закону № 675 передбачено, що ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: 1) надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; 2) надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; 3) надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; 4) використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції; 5) надання платником, що є власником електронних грошей, платіжної інструкції, у тому числі шляхом використання платіжного інструменту, емітенту електронних грошей щодо виконання платіжної операції з використанням електронних грошей; 6) надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту, в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи. Платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача.
82. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, з урахуванням викладеного вище, Суд вважає доведеним факт укладення між ТОВ“АВЕНТУС УКРАЇНА” та Відповідачем договору від 12.09.2023 № 7060763 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та його належне виконання зі сторони Первісного кредитора.
83. Суд зауважує, що укладеним договором сторони узгодили як розмір кредиту, що надається, так і строк кредитування, який становить 360 днів, та порядок нарахування плати за користування кредитними коштами.
84. При цьому Відповідачем не спростовано позицію Позивача щодо відсутності повного чи часткового погашення основної заборгованості за кредитом.
85. Відповідно, розмір процентів, який підлягає сплаті боржником за користування коштами протягом узгодженого періоду кредитування і перерахований Судом, становить 17 053,50 грн за період з 12.09.2023 по 06.09.2024.
86. Оцінюючи подальший перехід права вимоги Суд наголошує на такому.
87. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
88. Відповідно до частини першої статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. 
89. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
90. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.
У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
91. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
92. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
93. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 № 352 “Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року № 231”, передбачено, що до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. 
94. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Діюче законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.
Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 914/868/17, від 18.10.2018 у справі № 910/11965/16.
95. Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц.
96. Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги, за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.
97. При цьому, Суд враховує, що згідно із загальними принципами цивільного права, ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
98. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, з урахуванням досліджених доказів і їх правової оцінки кожного окремо та у взаємозв`язку, Суд констатує, що, на його переконання, до Позивача перейшло право вимоги на суму 22 053,50 грн (двадцять дві тисячі п`ятдесят три гривні 50 коп.), яка складається з суми заборгованості по тілу кредиту – 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.) та процентів, нарахованих у розмірі 17 053,50 грн (шість тисяч дев`ятсот чотири гривні 50 коп.) за період з 12.09.2023 по 06.09.2024, які підлягають стягненню з Відповідача.
99. Щодо заявленої позовної вимоги у порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України про зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України до моменту фактичного виконання рішення, то Суд нагадує, що пунктом 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
100. При цьому кредитні правовідносини у даній справі виникли 12 вересня 2023 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, отже пункт 18 Перехідних положень ЦК України поширюється на них у повній мірі.
101. Суд зауважує, що у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, правові системи мають бути організованими таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) [ВП], § 183, і Surmeli v. Germany (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 129).
102. У цьому контексті варто зазначити, що рішення суду не може містити умов, які ставлять його виконання у залежність від майбутніх подій, у зв`язку з чим Суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

VІ. Розподіл судових витрат.
103. Суд наголошує, що згідно положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
104. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.
105. При цьому Суд враховує, що згідно з частиною першою статті 4 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
106. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
107. Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2025 дорівнював 3 028,00 грн.
108. Згідно з платіжною інструкцією АТ “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” від 16.10.2025 № 6153 Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що є мінімальним розміром судового збору з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, застосованого на підставі частини третьої статті 4 Закону України “Про судовий збір”.
109. Також за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
110. На підтвердження понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою Позивачем долучено до матеріалів копію договору про надання правничої допомоги, заявку на надання юридичної допомоги та витяг з акта про надання юридичної допомоги.
111. Оцінюючи надані документи Суд наголошує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу він має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
112. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання щодо оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
113. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі також – ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
114. Так, у справі “Схід/Захід Альянс Лімітед” проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (§ 268).
Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічні посилання мають постанови ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22, від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, додаткові постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, від 15.06.2022 у справі № 910/12876/19).
115. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема:
- час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець;
- вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні;
- тривалість розгляду і складність справи тощо.
При цьому для Суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
116. Вирішуючи останнє, Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, постанови КГС ВС від 24.04.2024 у справі № 922/3850/23, 11.04.2024 у справі № 910/11136/23, постанови КЦС ВС від 22.11.2023 року у справі № 220/571/21, від 20.06.2024 у справі № 760/11612/23).
117. Підсумовуючи наведене, враховуючи незначну складність цієї справи, наявність доволі сталої судової практики щодо розгляду аналогічних питань, проведення одного судового засідання, Суд вважає, що заява про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню на суму 1 000,00 грн (одна тисяча гривень 00 коп.), а сплачений судовий збір має бути компенсовано Відповідачем у повному розмірі – 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).
118. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України Суд, –
У Х В А Л И В:
1. У задоволенні спільної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” та ОСОБА_1 від 18.12.2025 б/н про затвердження мирової угоди – відмовити у повному обсязі.
2. Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.09.2023 № 7060763 – задовольнити частково.
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” (вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 44559822) заборгованість за кредитним договором від 12.09.2023 № 7060763 у сумі 22 053,50 грн (двадцять дві тисячі п`ятдесят три гривні 50 коп.), яка складається з суми заборгованості по тілу кредиту – 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.) та процентів, нарахованих у розмірі 17 053,50 грн (шість тисяч дев`ятсот чотири гривні 50 коп.) за період з 12.09.2023 по 06.09.2024.
4. У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ” (вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 44559822) 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) в рахунок відшкодування сплаченого судового збору і 1 000,00 грн (одну тисячу гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення цього рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ”, адреса місцезнаходження: вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, індекс 03150, код ЄДРПОУ 44559822.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Є.М. Сороколіт