Справа № 131/1060/26 
Провадження № 1-кп/131/75/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2026  м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2026 за № 12026020250000110 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ЛВН громадянина України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 , представник потерпілої особи ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи фізичною особою-підприємцем з основним видом економічної діяльності 20.14 «Виробництво інших основних органічних хімічних речовин» (код за ЄДРПОУ:3336520693), тобто суб`єктом господарської діяльності, не забезпечив дотримання вимог законодавства, що регулює порядок охорони земель та поводження з відходами, не забезпечивши дотримання спеціальних правил, в порушення вимог ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в частині невжиття ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення суб`єктом права власності на відходи; здійснення операцій у сфері поводження з відходами без додержання санітарних та екологічних норм у спосіб, що не забезпечує безпеку для навколишнього природного середовища; ст. 46 Закону України «Про охорону земель» в частині не забезпечення вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, невиконання заходів щодо запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та екологічно безпечного поводження з ними, порушення заборони на несанкціоноване скидання і розміщення відходів на території міст та інших населених пунктів, що створило небезпеку для навколишнього середовища; ст. 33 Закону України «Про відходи», якою заборонено несанкціоноване скидання і розміщення відходів; ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», яка зобов`язує громадян здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, забрудненню навколишнього середовища, допустив неконтрольоване потрапляння на поверхню грунту земельної ділянки 0521282400:05:001:0013 небезпечних речовин, вміст яких перевищує гранично допустимі концентрації. Так, здійснюючи господарську діяльність на земельній ділянці з кадастровим номером 0521282400:05:001:0013, площею 0,733 га, сільськогосподарського призначення, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на околиці села В`язовиця, Вінницького району Вінницької області власником якої являється ОСОБА_7 , в порушення вище вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_3 та з жовтня місяця 2024 по 09.04.2026, використовував чотири стаціонарні джерела забруднення (піролізні печі), які в сукупності утворюють виробничий комплекс для випалювання деревного вугілля. Функціонування вищевказаного комплексу супроводжується виділенням джерелом забруднення шкідливих речовин, рідких відходів у вигляді різної за своїм хімічним складом смолистої маси, сформованої внаслідок термічної обробки переважно твердих порід деревини. Недотримання ОСОБА_3 спеціальних правил поводження із відходами виробництва та неконтрольоване потрапляння їх впродовж тривалого періоду часу на поверхню грунту земельної ділянки з кадастровим номером 0521282400:05:001:0013 призвели до забруднення вищевказаної земельної ділянки шляхом значного збільшення концентрації вмісту шкідливих речовин у складі грунту. Забруднення земельної ділянки, яка розташована на території Іллінецької міської ради, з кадастровим номером 0521282400:05:001:0013 такими речовинами як: амоній (обмінний) 39,1 мг/кг, при фоновому значенні (контрольна проба) 25,53 мг/кг, хлориди 158,209 мг/кг, при фоновому значенні (контрольна проба) 135,607 мг/кг, органічні речовини, що екстрагуються петролейним ефіром (мінеральних та рослинних олій, рослинних та тваринних жирів, мил, смол важких вуглеводів тощо) 310 мг/кг, при фоновому значенні (контрольна проба) 40 мг/кг, рухомі сполуки фосфору 71,25 мг/кг, при фоновому значенні (контрольна проба) 46 мг/кг, локально створило негативний вплив небезпеку на довкілля, а за умови подальшого накопичення досліджуваних елементів у грунтах та невживання заходів щодо запобігання негативного екологічного впливу (локально) на земельну ділянку (довкілля) та ліквідації наслідків цього впливу в подальшому може спричинити незворотні зміни в екосистемі досліджуваної події. Таким чином, зазначені умисні дії ОСОБА_3 призвели до забруднення не передбачених для використання у вказаній діяльності земель сільськогосподарського призначення шкідливими для довкілля речовинами, відходами та іншими матеріалами, що, з огляду на обсяг перевищення нормативів речовин, створило небезпеку для довкілля.
Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, укладеною 29.06.2026 під час досудового розслідування.
Згідно угоди, сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 239 КК України. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 передбачені ст. 66 КК України щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення у повному обсязі сформульованої підозри. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 передбачених ст. 67 КК України під час досудового розслідування не встановлено. 
Крім того, відповідно до угоди ОСОБА_3 зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість в обсязі оголошеної підозри за ч. 1 ст. 239 КК України під час досудового розслідування та судового провадження; протягом 1 (одного) місяця після затвердження судом угоди сплатити шкоду завдану внаслідок забруднення земельної ділянки, яка розташована на території Іллінецької міської ради, з кадастровим номером 0521282400:05:001:0013 площею 538 м2 в сумі 2807 (дві тисячі вісімсот сім) гривень 70 копійок; протягом 1 (одного) місяця після затвердження судом угоди перерахувати грошові кошти в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн для підтримки Збройних Сил України (отримувач: ЄДРПОУ: 26632789, рахунок № UA948201720313281002301005049, МФО: 820172); невідкладно (протягом 3 днів) повідомити Немирівську окружну прокуратуру про повне виконання умов угоди в частині перерахунку 30000 (тридцять тисяч) грн на спецрахунок для підтримки Збройних Сил України (отримувач: ЄДРПОУ: 26632789, рахунок № UA948201720313281002301005049, МФО: 820172). 
При укладенні угоди враховано наявність суспільного інтересу, який полягає в наступному: швидкому судовому провадженні, яке забезпечить повне, своєчасне та невідворотне призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінальне правопорушення; запобіганні повторного вчинення кримінального правопорушення, як підозрюваним, так і іншими особами. При обранні саме такої міри покарання сторонами, які уклали угоду, враховані наступні істотні обставини у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; - ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, під час судового розгляду покази надав щодо вчиненого кримінального правопорушення, не перешкоджав кримінальному провадженню.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 239 КК України у виді штрафу у розмірі 1100 (одна тисяча сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень. 
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що прокуратурою під час укладення угоди детально вивчено всі дані справи та особу обвинуваченого, і сторона обвинувачення переконана, що саме узгоджене покарання є достатнім та належним.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання та надали докази виконання угоди в частині відшкодування шкоди та сплати внеску на ЗСУ.
Представник потерпілої особи Іллінецької міської ради ОСОБА_5 проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечувала, зазначила, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про визнання винуватості можуть проводитися самостійно прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості, яка укладена 29.06.2026 між прокурором та підозрюваним, відповідає вимогам КПК і КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , має правильну правову кваліфікацію, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 239 КК України як забруднення земель речовинами, іншими матеріалами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для довкілля.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.
При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє: права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.
Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням внаслідок забруднення земельної ділянки в сумі 2807 (дві тисячі вісімсот сім) гривень 70 копійок, відшкодована обвинуваченим в повному обзязі 01.07.2026, що підтверджується копією платіжного доручення, яке надано стороною захисту. Крім того, згідно квитанції від 06.07.2026 №3114587933 обвинувачений сплатив суму в розмірі 30000,00 грн на користь Збройних сил України, а саме в/ч НОМЕР_1 , відповідно до угоди про визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, без будь-якого насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших, ніж ті, які передбачені в угоді.
Суд, вважає, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін, виконання обвинуваченим взятих на себе обов`язків можливо, фактичні підстави для визнання винуватості наявні.
Отже, зважаючи на вищевказане, суд, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов не заявлений. 
Вирішуючи питання про речові докази, суд враховує позицію прокурора щодо повернення речових доказів обвинуваченому та виходить з положень ст. 100 КПК України.
Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч. 2 ст. 124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів в розмірі 4122,09 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 124, 314, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 червня 2026 року між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2026 за № 12026020250000110.
Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 1 ст. 239 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1100 (одна тисяча сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 4122 (чотири тисячі сто двадцять дві) гривні, 09 копійок.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2026 року, – скасувати.
Мобільний телефон «SAMSUNG SM-A155 F/PSN», пароль до якого 0307, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який поміщено на зберігання у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області – повернути ОСОБА_3 .
Копію витягу з реєстру платників єдиного податку № 2402063400081 на ім`я ОСОБА_3 , копію виписки на фізичну особу підприємця ОСОБА_3 – залишити в матеріалах кримінального провадження № 12026020250000016.
13 /тринадцять/ товарно транспортних накладних № ЛАЧ 952300 від 20.03.2026, 952285 від 12.03.2026, 990087 від 17.02.2026, 952314 від 25.03.2026, 990102 від 20.02.2026, 952299 від 20.03.2026, 990124 від 25.02.2026, 952316 від 25.03.2026, 990080 від 13.02.2026, 952318 від 27.03.2026, 952319 від 27.03.2026, 990117 від 24.02.2026, 952302 від 21.03.2026, – повернути ОСОБА_3 .
450 /чотириста п`ятдесят/ мішків, вагою 15кг. кожний, з вмістом чорного кольору деревини (вугілля), загальною вагою 6 750 кг.; чотири металевих ємності, дві з яких об`ємом по 9 кубів, 2 з яких об`ємом 7 кубів, в середині однієї з яких наявна деревина чорного кольору вугілля заповнена повністю, які обтягнуто клейкою стрічкою та залишені на відповідальне зберігання їх власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 – повернути ОСОБА_3 .
Вилучені зразки /п`ять зразків/ ґрунту, з умовно забрудненої частини земельної ділянки – знищити.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: