ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/9761/26

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року (суддя Конєва С.О.) в адміністративній справі №160/9761/26 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень від 06.02.2026р., зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської, в якій просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 06.02.2026 про відмову у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до заяви гр. ОСОБА_1 від 06.02.2026;
- визнати протиправним та скасувати рішення відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 06.02.2026 про відмову у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до заяви гр. ОСОБА_1 від 06.02.2026;
- зобов`язати відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2026р. було залишено без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано позивача у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:
- копії паспорту позивача та /або довідки (витягу) про зареєстроване місце проживання, у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;
- доказів того, що станом на 06.02.2026р. позивачка була законним представником неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;
- копій оспорюваних актів індивідуальної дії - рішень рішення відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 06.02.2026 про відмову у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та від 06.02.2026 про відмову у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до вимог ч.7 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.
01.05.2026р. через систему "Електронний суд" від представника позивачки до суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано клопотання про витребування доказів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року заяву повернуто позивачу.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим наявні правові підстави для її повернення позивачеві на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Такі висновки суд обґрунтував тим, що позивачем на виконання ухвали про залишення позову без руху не надано копії оспорюваних актів індивідуальної дії - рішень рішення відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 06.02.2026 про відмову у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та від 06.02.2026 про відмову у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ч.7 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, у задоволенні клопотання представника позивачки про витребування доказів слід відмовити, оскільки жодних доказів вжиття заходів вжиття заходів щодо їх самостійного отримання представником позивача до позову не додано.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач фактично посилається на те, що подана позовна заява в повній мірі відповідала вимогам ст.ст.160, 161 КАС України, а наведені судом першої інстанції обставини не можуть бути підставою для повернення позову позивачу.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Так, загальні вимоги до форми та змісту позовної заяви визначено ст.ст.160, 161 КАС України.
Відповідно до ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;
4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;
10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;
11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Слід звернути увагу і на те, що наведені положення процесуального закону не зобов`язують позивача надавати докази тим обставинам, якими обґрунтовується позов. Для дотримання вимог вказаних норм права є достатнім зазначити про наявність таких доказів, якщо вони існують.
При цьому, у разі не доведеності тих обставин, якими обґрунтовувалися заявлені вимоги чи не встановлення судом фактів, які б свідчили про порушення прав позивача у спірних відносин, вказане є підставою для відмови в задоволенні позову, а не для його повернення.
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст.242 КАС України, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Ю. В. Дурасова