РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 712/9148/25
Провадження № 2/712/3000/26
14 липня 2026 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого/судді - Марцішевської О.М.
за участю секретаря судового засідання – Безрукової Д.О.
представника позивача Демарчук Н.О. (відеоконференція)
відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" та ОСОБА_1 (далі – позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 96331 (далі – Договір).
Відповідно до умов кредитного договору, типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, окремими траншами. Перший транш в сумі 22500.00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту Позичальника та шляхом погашення заборгованості Позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 240.0 % річних. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 984 днів. Своїм підписом Позичальник підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини Договору та Графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
28.01.2025 було укладено договір № 28012025 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 96331. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 96331.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №96331 від 31.01.2022 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 34613.60 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 22500.00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11912.60 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн. - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн. - Заборгованість за комісіями - 201.00 грн. - Інфляційні збитки - 0.00 грн. - Нараховані 3% річних -0.00 грн. 
Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Договором № 96331 від 31.01.2022 у розмірі 34613.60 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422.40 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000.00 грн.
15 липня 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 
Ухвалою суду від 23 березня 2026 року скасоване заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 січня 2026 року про задоволення позову а справу призначено до розгляду в загальному порядку. 
15 червня 2026 року до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач вказав про сплату відповідачем 10 000 грн. на погашення боргу і тому просив вважати вірними наступні позовні вимоги: стягнути з відповідача заборгованіст і за Договором № 96331 від 31.01.2022 року у розмірі 24 613.60 грн. , витрати на сплату судового збору у розмірі 2422.40 грн., витрати на правничу допомогу 13000.00 грн.  
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги у редакції зменшення позовних вимог підтримала та просила задоволити. 
Відповідач в судовому засідання вважала надмірними та несправедливим суми відсотків та судових витрат, вказала, що має на утриманні двох дітей, невеликий дохід, тому через скрутне матеріальне становище просить надати розстрочку сплати боргу частинами.
Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України).
Судом встановлено, що 31.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" та ОСОБА_1 (далі – позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 96331.
Відповідно до умов кредитного договору № 96331 від 31.01.2022р. (індивідуальна частина), типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, окремими траншами. 
Відповідно до п.2.2.2 перший транш в сумі 22 500.00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору у наступному порядку - 18000грн. на № карти/рахунку позичальника № НОМЕР_1 , у розмірі 4500 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. 
Відповідно до п.2.3 проценти користування першим траншем нараховуються за ставкою 240 % річних. 
Відповідно до п.2.5 комісмія за надання першого трансшу склада 4500 грн. 
Відповідно до п.2.6.1 перший транш надається на 255 днів. 
Своїм підписом у договорі та графіку погашення кредиту Позичальник підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини Договору та Графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
28.01.2025 було укладено договір № 28012025 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 96331. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 96331.
Заборгованість за відсотками виникла за період 01.02.2022 по 10.10.2022, тобто, в межах
строку кредитування.
П. 2.6.1. Договору про споживчий кредит № 96331 від 31.01.2022 передбачено, що строк на який надається перший транш складає 252 днів (строк кредитування за першим траншем). Строк на який надається окрема частина кредиту за першим траншем встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за першим траншем: 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів. Тобто, заборгованість за відсотками яка заявлена до стягнення виникла за період 01.02.2022 по 10.10.2022 в межах строку визначеного п. 2.6.1. Договору - 252 дні.
Позивачем донарахування відсотків не проводилось, що вбачається із розрахунку боргу
ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Відсоткова ставка була застосована на рівні визначеному п. 2.3
Договору, у відповідності до якого проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 240,00% річних. Проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються за ставкою, що не може перевищувати 550,00% річних.
П. 2.8.1. Договору передбачено, що орієнтована реальна процентна ставка за першим
траншем складає 2 242,52%. Окрім того, між сторонами Договору було підписано Графік платежів за першим траншем кредитного договору, в якому між іншим зазначено, що реальна річна процентна ставка складає 2 242,52%.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 96331 від 31.01.2022 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 34613.60 грн., з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 22500.00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11912.60 грн. - Заборгованість за комісіями - 201.00 грн. 
27.10.2025 відповідачем здійснено оплату на погашення боргу
2 розмірі 10 000,00 грн., відтак сума боргу на даний час складає 24 613.60 грн, 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, наданих позивачем та не спростованих відповідачем, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги.
Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором порушені права та законні інтереси позивача, тому позов підлягає до задоволення. 
Доводи відповідачки щодо неправомірного визначення розміру відсотків ґрунтуються на неправильному розумінні умов укладеного договору та норм матеріального права і тому підлягають відхиленню.
Як установлено судом, 31.01.2022р. сторонами укладено кредитний договір № 96331 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. У договорі сторони прямо погодили, що сума кредиту становить 22500 грн. і надається не пізніше наступного дня після укладення договору у визначеному порядку, а саме: у розмірі 18 000 грн шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника та у розмірі 4500 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою відповідно до пункту 2.5 індивідуальної частини договору. Отже, умовами договору передбачено не лише розмір кредиту, а й спосіб використання частини кредитних коштів, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статтях 6 та 627 ЦК України.
За змістом статті 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, установлених договором, при цьому закон не пов`язує факт надання кредиту виключно з перерахуванням усієї суми на банківський рахунок позичальника. Надання кредиту може здійснюватися і шляхом спрямування частини кредитних коштів на виконання грошових зобов`язань позичальника, що прямо передбачено договором та призводить до припинення відповідного боргу.
Закон України «Про споживче кредитування» відносить комісію до загальних витрат за кредитом, що не означає заборони їх фінансування за рахунок кредитних коштів. У даному випадку сторони погодили, що комісія за надання кредиту у сумі 4500 грн сплачується одноразово у день укладення договору та може бути сплачена за рахунок кредиту, що прямо передбачено пунктом 2.2.1 договору. Таким чином, включення цієї суми до загального розміру кредиту не є безпідставним збільшенням заборгованості, а відображає узгоджений сторонами спосіб надання та використання кредитних коштів.
Сума нарахованих відсотків та комісії не перевищує обсяг, передбачених графіком погашення кредиту, який був підписаний відповідачем при укладенні догвоору. 
Кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, споживач не зобов`язаний сплачувати будь-які відсотки та інші вартісні елементи кредиту, які не були зазначені у договорі. Тобто споживачеві лише пропонуються умови, а якщо він не погоджується, може знайти інші, кращі.
Підписанням кредитного договору, фактом отримання і використання кредиту, частковим погашенням підтверджено, що відповідач при отриманні кредиту був ознайомлена і згодний з умовами кредитування, і прийняла на себе зобов`язання щодо їх виконання. Крім того, взаємні права обов`язки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі. При укладенні спірного правочину не існувало ніяких умов, які б примусили відповідача прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 1, п. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції в сумі 13 000 грн, суд враховує таке.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.
Враховуючи обсяг правничої допомоги позивачу при розгляді цієї справи судом, що підтверджується наданими доказами щодо вартості та переліку отриманих позивачем від адвоката Соломко О.В. за договором послуг, а також ціну позову та категорію справи, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, які мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача, слід визначити у сумі 4 000,00 грн, що відповідає засадам співмірності зі складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг, а також критеріям розумності та справедливості.
Стосовно посилання відповідачки на розстрочення виконання судового рішення, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим ( ч.3 ст.435 ЦПК України).
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст.435 ЦПК України).
Відповідач заявила клопотання про розстрочку виконання рішення суду без зазначення строку такого розстрочення, що не узгоджується з положеннями ч.5 ст.435 ЦПК України.
Оскільки відповідачем не обґрунтовано періоду розстрочення у межах, визначених законом та розміру щомісячної плати, яку відповідач пропонує сплачувати на погашення заборгованості, тому суд не знаходить підстав для визначення у судовому рішенні порядку розстрочення його виконання.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265 ЦК України, ст.ст. 207, 512-516, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 629, 634, 638, 1048, 1054 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Договором № 96331 від 31.01.2022 у розмірі 
24 613.60 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»
витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення складено 14 липня 2026 року. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (м. Київ, вул.Ґедройця Єжи, 6, оф. 521, код ЄДРПОУ 42640371).
Відповідач:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).