Провадження № 2/359/3238/2026
Справа № 359/1325/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

27 серпня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді  Журавського В.В.
при секретарі   Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог.
В середині лютого 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 07 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений кредитний договір №739250996. За яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 9000 гривень строком на 30 днів, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,44 % за кожний день користування кредитом (дисконтна процентна ставка). В подальшому, відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з цим загальна сума становить 15 500 гривень.
Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг у розмірі 55957 гривень 82 копійки. 
В подальшому, на підставі договорів факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №739250996.
Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 55957 гривень 82 копійки, що складається: заборгованості за тілом кредиту – 15499 гривень 40 копійок, заборгованості за відсотками – 40458 гривень 42 копійки. 

2. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача Поляков О. у судове засідання не з`явився, підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою».

3. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2026 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2026 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 
Встановлено, що 07 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений кредитний договір №739250996. За яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 9000 гривень строком на 30 днів, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,44 % за кожний день користування кредитом (дисконтна процентна ставка) (а.с.50-54).
10.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем була укладена додаткова угода №739250996 до договору від 07.03.2021, згідно якої, сторони домовились збільшити суму кредиту на 2800 гривень (а.с.56).
19.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем була укладена додаткова угода №739250996 до договору від 07.03.2021, згідно якої, сторони домовились збільшити суму кредиту на 2300 гривень (а.с.58).
22.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем була укладена додаткова угода №739250996 до договору від 07.03.2021, згідно якої, сторони домовились збільшити суму кредиту на 700 гривень (а.с.60).
25.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем була укладена додаткова угода №739250996 до договору від 07.03.2021, згідно якої, сторони домовились збільшити суму кредиту на 300 гривень (а.с.62).
25.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем була укладена додаткова угода №739250996 до договору від 07.03.2021, згідно якої, сторони домовились збільшити суму кредиту на 200 гривень (а.с.64).
27.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем була укладена додаткова угода №739250996 до договору від 07.03.2021, згідно якої, сторони домовились збільшити суму кредиту на 200 гривень (а.с.66).
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за договором та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15500 гривень. Вказана обставина підтверджується довідками директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», платіжними інструкціями (а.с.207-213, 198-204).
Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.  Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:  надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;  заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;  вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:  електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;  електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;  аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Встановлено, що кредитний договір №739250996 від 07 березня 2021 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV435SN. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. 
Встановлено, що ОСОБА_1 неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 55957 гривень 82 копійки, що складається: заборгованості за тілом кредиту – 15499 гривень 40 копійок, заборгованості за відсотками – 40458 гривень 42 копійки (а.с.87).
28 листопада 2018 року згідно умов договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило на користь ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором №739250996 від 07 березня 2021 року (а.с.133-139). В подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. До ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором. Дана обставина підтверджується реєстром прав вимоги №137 від 08.06.2021 (а.с.130-132).
05 серпня 2020 року згідно умов договору факторингу № 05/0820-01, ТОВ «Таліон Плюс» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» право вимоги за кредитним договором №739250996 від 07 березня 2021 року (а.с.117-122). В подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу (а.с.112-113). До ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором. Дана обставина підтверджується реєстром прав вимог №10 від 31.07.2023 (а.с.114-116)
10 липня 2025 року згідно умов договору факторингу № 10/07/25-Е, ТОВ «Онлайн Фінанс» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» право вимоги за кредитним договором №739250996 від 07 березня 2021 року (а.с.101-107), що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників, реєстром боржників до договору факторингу (а.с.97,98-100).
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.1048ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем кредитного договору, дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, яку останній зобов`язувався повернути в повному обсязі у визначений договором строк кредитування 30 днів.
Таким чином, позикодавець відповідно до ст.1048ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 30 днів, після закінчення строку дії договору в позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.
Досліджені судом розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування, а тому є безпідставним і задоволенню не підлягає.
За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 повинен був сплатити кредитору відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 5 839 гривень 20 копійок відповідно до графіка розрахунків до додаткової угоди від 27.03.2021 року до кредитного договору № 739250996 від 07 березня 2021 року.
Тому суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 338 гривень 60 копійок, що складається з заборгованості за основною сумою боргу 15 499 гривень 40 копійок, заборгованості за відсотками – 5 839 гривень 20 копійок.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
З платіжної інструкції №37216 від 12 лютого 2026 року (а.с.177) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» сплатило судовий збір у розмірі 2662 гривні 40 копійок. Пред`явлений позов задоволений частково, а саме 38,13% (21338,6 / 55957,82 ? 100%). З огляду на це, з  ОСОБА_1  на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1015 гривень 17 копійок (2662,40 / 100% ? 38,13%).
Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Соломко О.В. на підставі договору про надання правової допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с.83-85).
Відповідно до п.1 додаткової угоди №25771233907 від 01 вересня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 20 серпня 2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та адвокатським бюро «Соломко і партнери», останній взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 (а.с.82).
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» понесло витрати на оплату правової допомоги у розмірі 7000 гривень.
Отже враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то й заявлені позивачем вимоги про відшкодування понесених витрат на правову допомогу підлягають задоволенню на 38,13%, що становить 2669 гривень 10 копійок (7000 / 100 х 38,13%).
На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.512, ч.1 ст.514, ч.1 ст.526, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054, ч.1 та п.1 ч.3 ст.133, ч.1 та ч.2 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 338 гривень 60 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» витрати на оплату судового збору у розмірі 1015 гривень 17 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 2669 гривень 10 копійок.
В задоволенні позову про стягнення заборгованості у більшому розмірі відмовити.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», що розташовується за адресою: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, код ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Дата складення повного заочного рішення – 27 серпня 2026 року . 

Суддя      підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду   В.В. Журавський