Справа № 337/5557/26
Номер провадження 2-о/337/223/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2026 року | м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Калугіної Г.Б.,
за участю секретаря Огурцової О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції тимчасово окупованій території України, 
ВСТАНОВИВ: 
Заявниця ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, уродженка с. Доллине Бахчисарайського району, зареєстрована АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом серія НОМЕР_1 , виданим 22.11.2011 року Бахчисарайським РВГУ МВС України в Криму. 07 листопада 2020 року заявницею на території АР Крим було укладено шлюб, зі зміною прізвища заявниці « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », про що складено відповідне свідоцтво, яке видане незаконними органами влади Автономної Республіки Крим (свідоцтво серія НОМЕР_2 від 07.11.2020 року, актовий запис №120209920000200684008). ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Севастополь заявниця народила дитину жіночої статі – ОСОБА_5 . Факт народження заявницею дитини підтверджується медичним документом про народження – виписним епікризом з медичної карти новонародженого № НОМЕР_3 , виданим 18.07.2025 року медичною установою, яка підконтрольна окупаційним органам влади (ГБУЗС «Городска больница № 5»), згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 о 10:43 годині заявниця в м. Севастополі народила дівчинку, вагою 2960 грамів. Також, окупаційною владою було зареєстровано народження дитини заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , виданим 23.06.2025 року відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополя управління РАЦС міста Севастополя, актовий запис № 110259920000200772008.
Ухвалою суду від 07.09.2026 відкрито окреме провадження у цивільній справі за цією заявою та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні. 
В судове засідання заявниця та її представник не прибули, представник в заяві про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України просив проводити розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. 
Представник заінтересованої особи - Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не прибув, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Відділу та відсутність заперечень щодо розгляду справи.
Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність вказаних осіб.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.
Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, розглядаються судом в порядку окремого провадження.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
За загальним правилом в порядку окремого (непозовного) провадження судом можуть бути встановлені факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Ст. 317 ЦПК України (в редакції Закону № 2345-IX від 01.07.2022, чинній на час розгляду цієї справи) встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.
Зокрема, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (ч. 1).
У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків (ч. 3).
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні з 05.30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу.
Відповідно до ст. ст. 1, 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції, чинній на час розгляду цієї справи) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 5 вказаного Закону).
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 9 зазначеного Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.
Порядок державної реєстрації народження визначається Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5.
Відповідно до ст. 9 вказаного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті шляхом складення актових записів цивільного стану.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 13 цього Закону державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. 
Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.
Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.
Відповідні положення містяться в розділі ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5.
Перелік документів, які є підставою для проведення державної реєстрації народження визначений п. 2 розділу ІІІ Правил, а саме такими є: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за№ 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о),форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.
Згідно з п. п. 14-16 розділу ІІІ Правил, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини за заявою будь-кого з них. 
Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою батьків про державну реєстрацію народження.
Якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження.
Аналогічні правила визначення походження дитини встановлені Сімейним кодексом України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Згідно з ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, від батька: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.
Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно з ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя. Учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Севастополь ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі – ОСОБА_5 . 
Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним факт народження заявницею ОСОБА_1 , дитини жіночої статі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Цей факт підтверджується медичним документом про народження – виписним епікризом з медичної карти новонародженого № НОМЕР_3 , виданим 18.07.2025 року медичною установою, яка підконтрольна окупаційним органам влади (ГБУЗС «Городска больница № 5»), згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 о 10:43 годині заявниця в м. Севастополі народила дівчинку, вагою 2960 грамів. Також, окупаційною владою було зареєстровано народження дитини заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , виданим 23.06.2025 року відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополя управління РАЦС міста Севастополя, актовий запис № 110259920000200772008.
Жодних обставин, які б ставили під сумнів достовірність вказаного факту, судом не встановлено.
Разом з тим, суд враховує, що м. Севастополь Автономної Республіки Крим, де заявниця народила доньку, а й відтак де повинна бути здійснена державна реєстрація народження, на даний час знаходиться на тимчасово окупованій РФ території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження і відповідно заявниця не має можливості отримати документ про народження дитини встановленого законами України зразка.
Таким чином, підтвердити відповідний факт в позасудовому порядку заявниця не має можливості. Однак цей факт має для неї юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх прав та свобод громадянина України. Спору про право в даному випадку суд не вбачає.
При цьому, визначення походження дитини, яка народилась у жінки, яка не перебуває у шлюбі, чітко врегульовано ст. ст. 125, 135 СК України, і саме ці норми підлягають застосуванню в цій справі.
Отже, матір`ю дитини є заявниця ОСОБА_1 , як жінка, що народила дитину, що підтверджується відповідним медичним документом.
Визначення походження дитини від батька повинно відбуватись відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (у зв`язку з відсутністю спільної заяви батьків за вказівкою матері). В даному випадку заявниця вважає необхідним записати батьком її дитини - ОСОБА_7 .
На підставі вищевикладеного, заяву слід задовольнити повністю.
Відповідно до ст. ст. 317, 430 ЦПК України вказане рішення підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 89, 258-259, 263-265, 293, 315, 317, 430 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції тимчасово окупованій території України, задовольнити повністю.
Встановити факт народження дитини жіночої статі – ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополі, Україна, від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка в шлюбі не перебуває.
Відомості про батька дитини внести на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, та вказати батьком: ОСОБА_7 , громадянин України.
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Інформація про учасників справи:
заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; 
заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ЄДРПОУ: 42987331, адреса: м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 6. 

Суддя Г.Б. Калугіна