Справа № 496/4614/25
Провадження № 2/496/772/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Буран В.М.,
за участю секретаря – Бойчук Р.Д.,
представника позивача – Осадча Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Свої вимоги мотивує тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько ОСОБА_2 , який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
За життя дядько залишив на його ім`я заповіт, посвідчений 7 вересня 2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. (реєстровий №2573).
3 метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Шустової H.C. із заявою про прийняття спадщини. Однак, відповідно до листа приватного нотаріуса від 15 квітня 2025 року №45/02-14 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через наявну в ньому помилку. У заповіті зазначено, що позивачу заповідається земельна ділянка площею 4,72 га, розташована на території Маяківської сільської ради Біляївського (теперішнього Одеського) району Одеської області, яка має кадастровий номер 5121083900:01:001:0113, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №071245, виданого 22 червня 2004 року Біляївською районною державною адміністрацією.
Однак, як вбачається з вищезазначеного Державного акту, спадкодавцю на праві власності належали дві земельні ділянки: з кадастровим номером 5121083900:01:001:0112, яку він заповідав ОСОБА_3 , і з кадастровим номером 5121083900:01:001:0115, яку він заповідав позивачеві.
Факт належності ОСОБА_2 земельної ділянки саме з кадастровим номером 5121083900:01:001:0115 підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 15 березня 2017 року №HB-5104185852017 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 січня 2014 року №16500932.
Таким чином, на сьогоднішній день, єдиною можливістю довести своє право на спадкове майно є звернення до суду із заявою про визнання за собою права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом, посвідченим 07 вересня 2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. (реєстровий № 2573).
Ухвалою суду від 20.08.2025 р. відкрито загальне позовне провадження по справі та витребувано у приватного нотаріуса копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с.17-18).
Ухвалою суду від 28.04.2026 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.102).
Представник позивача в судовому засіданні на позову наполягала та просила позов задовільнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечував.
Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 07.09.2013 р. ОСОБА_2 заповів земельну ділянку розташовану на території Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області належну йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ОД №071245, виданого Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 22.06.2004 року, заповідає земельну №1 (кадастровий номер 5121083900:01:001:0112, площею 5,75 гектарів) заповідає ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Та земельну ділянку № НОМЕР_1 (кадастровий номер 5121083900:01:001:0113, площею 4,72 гектарів) заповідає ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , зареєстроване Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №962 (а.с.55).
Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №071245 видана ОСОБА_2 , на підставі рішення органу рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування, договору купівлі – продажу розпорядження Біляївської районної державної адміністрації від 15.03.2004 року №158/2004 є власником земельної ділянки площею 10,47 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на №156, кадастровий номер земельної ділянки №5121083900:01:001:0112, № 5121083900:01:001:0115 (а.с.10).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 16500932, номер запису про право власності: 4343732, власник ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 272706851210, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, адреса: Одеська область, Біляївський район, с/рада Маяківська, кадастровий номер: 5121083900:01:001:0115 (а.с.11).
ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Шустовій Н.С. щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 що підтверджується спадкова справа №3/17 (а.с.36-72), але листом приватного нотаріуса від 15 квітня 2025 року №45/02-14 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через наявну в ньому помилку. У заповіті зазначено, що позивачу заповідається земельна ділянка площею 4,72 га, розташована на території Маяківської сільської ради Біляївського (теперішнього Одеського) району Одеської області, яка має кадастровий номер 5121083900:01:001:0113, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №071245, виданого 22 червня 2004 року Біляївською районною державною адміністрацією, запропоновав звернутись до суду (а.с.9). 
Згідно з ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).
Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації та виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю оформити свідоцтво про право на спадщину, тому вона змушена звернутись з позовом до суду.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі ст. ст. 15, 21, 321, 328, 386, 1216, 1218, 1268, 1270, 1297 ЦК України,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , на земельну ділянку площею 4,7243 га, розташовану на території Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області (кадастровий номер 5121083900:01:001:0115).
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя        Буран В.М.