| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1398/26 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: - Осіпової О.О.,
суддів: - Златіна С.В., Воловика С.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

12.02.2026р. до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Теслі О.М. від ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.07.2025р. №11386/23-00-24-05-01 про донарахування 106596,00 грн. податкового зобов`язання та від 04.07.2025р. №11387/23-00-24-05-01 про донарахування 8883,00грн податкового зобов`язання.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду 20 квітня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та його поновлення, задоволено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
Позовну заяву залишено без розгляду, оскільки всі матеріали, відповідно до яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, та самі податкові повідомлення-рішення направлені на єдино відому (повідомлену позивачем) офіційну його адресу проживання, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 міг дізнатися про порушення своїх заявлених прав під час виконання поштовим відділенням обов`язків з дати вручення рекомендованих вказаних вище листів (повідомлення про можливість їх отримання у відділенні поштового зв`язку), зокрема, у липні 2025 року.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про залишення позовної заяви без розгляду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Так, в апеляційній скарзі зазначено, що на копії конверта, в якому направлялися податкові повідомлення-рішення, був неправильно вказаний його номер телефону, що унеможливило надсилання йому автоматичних повідомлень на телефон про прибуття рекомендованого поштового відправлення та в подальшому своєчасне отримання ним листа. Про існування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень він дізнався 29 грудня 2025 року, коли отримав ухвалу про відкриття провадження у справі №580/13365/25 за позовом ГУ ДПС у Черкаській області про стягнення податкового боргу в сумі 116302грн.85коп. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2026р. апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
26.05.2026р. апеляційне провадження у справі відкрито та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки контролюючий орган належним чином виконав свій обов`язок щодо направлення податкових повідомлень-рішень на адресу позивача, адже у разі надіслання документів поштою вони вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із наведенням причини невручення.
Отже, враховуючи, що спірні податкові повідомлення-рішення вважаються врученими 22 липня 2025 року згідно з рекомендованим повідомленням про повернення внаслідок закінчення терміну зберігання поштового відправлення, а позов подано до суду 12 лютого 2026 року, то шестимісячний термін звернення із позовом до суду про визнання протиправними та скасування цих рішень пропущений без поважних причин.
Тому, на думку контролюючого органу, є підстави для залишення такого позову без розгляду на підставі ст.123 КАС України.
Представником позивача подана відповідь на відзив, згідно з якою апелянт не отримував жодних SMS/Viber повідомлень про надходження йому поштової кореспонденції, а відтак він був об`єктивно позбавлений можливості дізнатися про надходження йому листа. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2026р. призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч.2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Так, положеннями частини першої статті 122 КАС України унормовано, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. (частина третя статті 122 КАС України).
Положеннями частини четвертої статті 122 КАС України встановлено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
26 листопада 2020 року Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі № 500/2486/19, у якій зазначив, що граматичне тлумачення змісту пункту 56.18 статті 56 ПК України дає підстави для висновку, що вказана норма не встановлює процесуальних строків звернення до суду. Абзац перший цієї норми презюмує право платника податків використати судовий порядок оскарження відповідного рішення контролюючого органу та встановлює момент виникнення права на відповідне оскарження - з моменту отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу. Також він передбачає, що при реалізації такого права необхідно враховувати строки давності, установлені статтею 102 ПК України.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 липня 2025 року у справі № 500/2276/24 у пункті 17 виснувала, що в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень/дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень:
1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);
2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);
3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).
Таким чином, за сформованою судовою практикою, яка є обов`язковою для врахування, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення без використання процедури досудового вирішення спору становить шість місяців і обчислюється з дня отримання такого податкового повідомлення-рішення. 
Отже, для правильного обчислення строку звернення до суду необхідно коректно визначити дату, з якої потрібно розпочинати відлік зазначеного строку. 
Відповідно, за такого правового регулювання позивач має право на оскарження податкового повідомлення-рішення у шестимісячний строк, який розпочинається на наступний день після отримання ним цього рішення. 
У справі, що розглядається, суд першої інстанції правильно визначився із темпоральними межами строку звернення до суду із позовом та вказав, що у спірних правовідносинах такий строк врегульований ч.2 ст.122 КАС України та становить шість місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Спірним у цій справі є дата, з якої має обчислюватися перебіг шестимісячного строку на оскарження податкових повідомлень-рішень від 04.07.2025р. №11386/23-00-24-05-01 про донарахування 106596,00 грн. податкового зобов`язання та від 04.07.2025р. №11387/23-00-24-05-01 про донарахування 8883,00грн податкового зобов`язання.
Зокрема, позивач під час розгляду справи доводив, що з огляду на порушення ДПС України та АТ «Укрпошта» правил направлення поштових відправлень (несповіщення належним чином про надходження податкових повідомлень-рішень та його передчасне повернення відправнику), такий строк має обчислюватися з дати, коли він дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а саме - 29 грудня 2025 року, коли отримав ухвалу про відкриття провадження у справі №580/13365/25 за позовом ГУ ДПС у Черкаській області про стягнення податкового боргу в сумі 116302грн.85коп.
Натомість, за позицією відповідача, з якою погодився суд першої інстанції, податкові повідомлення-рішення вважаються врученими платнику податків 22 липня 2025 року з огляду на проставлення на конверті відмітки «за закінченням терміну зберігання».
Надаючи оцінку таким доводам, колегія суддів виходить з наступного.
Стаття 42 ПК України унормовує питання листування платників податків та контролюючих органів.
Пункт 42.1 статті 42 ПК України встановлює, що податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
За правилами абзаців першого, другого пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Отже, законодавець передбачив два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків: надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено ДПС України у спірному випадку) або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15 лютого 2024 року у справі № 640/9016/20, від 24 вересня 2025 року у справі № 520/7480/25.
У постанові від 23 травня 2022 року у справі № 810/3116/18 Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
У цій же постанові Судова палата зробила висновок, що обов`язку контролюючого органу щодо направлення платнику податків кореспонденції у спосіб, визначений статтями 42, 58 ПК України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції.
У цій справі оскаржувані податкові повідомлення-рішеня направлено листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на належну податкову адресу позивача, але поштове відправлення 22.07.2025р. повернуто відправнику з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».
Колегія суддів зазначає, що Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають та відносини між ними регулюють Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила № 270).
Відповідно до пункту 73 Правил № 270 інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку.
Пунктом 86 Правил № 270 передбачено, що у разі коли адресата (одержувача) неможливо поінформувати про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним відправником у поштовій адресі, або шляхом надсилання повідомлення технічними засобами, визначеними оператором поштового зв`язку, до його абонентської поштової скриньки (у разі її наявності) вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.
У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення EMS - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод (пункту 101 Правил № 270).
Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження не повертати (пункт 102 Правил № 270).
Невручені одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - такими, що не виплачені. Невручені поштові відправлення, невиплачені поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку до закінчення строку, встановленого оператором поштового зв`язку, але не менше одного місяця.
Протягом зазначеного строку відправник/адресат (одержувач) може звернутися до оператора поштового зв`язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом (пункт 104 Правил № 270).
Таким чином, колегія суддів зазначає, що Правила №270 передбачають, що працівниками поштового зв`язку мало бути поінформовано про надходження реєстрованого поштового відправлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним відправником у поштовій адресі, або шляхом надсилання повідомлення технічними засобами, визначеними оператором поштового зв`язку. Лише у разі, якщо адресата (одержувача) неможливо поінформувати про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним відправником у поштовій адресі, або шляхом надсилання повідомлення технічними засобами, визначеними оператором поштового зв`язку, до його абонентської поштової скриньки (у разі її наявності) вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.
Крім того, оскільки Податковий кодекс України не встановлює окремих скорочених строків для зберігання податкових повідомлень-рішень на пошті, то оператор зв`язку зобов`язаний зберігати такий лист 30 днів у відповідному поштовому відділенні, щоб забезпечити право платника на його отримання.
Судом першої інстанції з`ясовано, що рекомендоване повідомлення, яким надсилалося поштове відправлення з метою доставлення на адресу позивача - АДРЕСА_1 , податкових повідомлень-рішень від 04.07.2025р. №11386/23-00-24-05-01 про донарахування 106596,00 грн. податкового зобов`язання та від 04.07.2025р. №11387/23-00-24-05-01 про донарахування 8883,00грн податкового зобов`язання, було подано на відправлення 07.07.2025р. (а.с.88), а повернуто 22.07.2025р.» за закінченням терміну зберігання». 
Тобто строк зберігання поштового відправлення №0601167146604 становив до 07 серпня 2025 року включно.
Колегія суддів зазначає, що рекомендоване поштове відправлення протягом одного місяця зберігається об`єктом поштового зв`язку місця призначення, забезпечуючи тим самим адресату можливість отримати таке поштове відправлення на підставі вищевказаного повідомлення. Після спливу встановленого строку зберігання поштове відправлення повертається відправнику.
Разом з тим, як встановлено судами, вказане поштове відправлення 22 липня 2025 року було повернуте на адресу відправника.
Колегія суддів вважає, що повернення поштового відправлення відправнику до спливу передбаченого Правилами № 270 строку позбавило позивача можливості протягом нормативно визначеного Правилами строку отримати це поштове відправлення. 
Як підтверджується матеріалами справи, представник позивача під час розгляду справи у відповіді на заяву про залишення позовної заяви без розгляду стверджував про порушення поштовим оператором правил надання поштових послуг з тих підстав, що позивача не було повідомлено про надходження відповідного поштового відправлення, внаслідок чого таке відправлення було повернуто «за закінченням терміну зберігання» без урахування відповідних строків.
Позивач під час вирішення судом першої інстанції клопотання про залишення позову без розгляду також наполягав як на недотриманні поштовим оператором правил вручення поштових відправлень, так і на тому, що про існування відповідних рішень він дізнався лише з моменту отримання у грудні 2025 року копії ухвали про відкриття провадження у справі №580/13365/25 за позовом ГУ ДПС у Черкаській області про стягнення податкового боргу в сумі 116302грн.85коп.
Водночас наведені доводи залишилися без належної процесуальної перевірки та правової оцінки, оскільки суд попередньої інстанції не з`ясував, чи могли наведені у справі №580/13365/25 обставини об`єктивно свідчити про обізнаність позивача щодо факту прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. 
Зокрема, в ухвалі про залишення позовної заяви без розгляду було зазначено, що «згідно з відомостями ЄДРСР між цими ж сторонами розглядається справа №580/13365/25 у Черкаському окружному адміністративному суді, ухвала про відкриття в якій постановлена 15.12.2025, а рішення ухвалене 16.02.2026 щодо стягнення податкового боргу». 
Також, у цій ухвалі суд першої інстанції з підсистеми «Діловодство» суду встановив, що заявою про ознайомлення з матеріалами справи №580/13365/25 відповідач - позивач у цій справі звернувся за вх. від 30.12.2025, подав відзив у ній.
Крім того, ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДПС у Черкаській області із заявою щодо надання копій документів (акту вказаної вище перевірки та податкових повідомлень-рішень) вх. від 29.12.2025р., які отримав власноручно 31.12.2025р., що підтверджується його записом на ній.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду є передчасним, оскільки він зроблений без повного та всебічного з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення питання щодо початку перебігу відповідного процесуального строку.
Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки обчислив цей строк з 22 липня 2025 року, тобто з дати повернення поштового відправлення з позначкою «за закінченням терміну зберігання».
Водночас, колегія суддів вважає необхідним відмітити, що АТ «Укрпошта» повернуло зазначене відправлення із податковими повідомленнями-рішеннями із порушенням Правил надання послуг поштового зв`язку, адже лист перебував у поштовому відділенні менше встановленого місячного строку, що свідчить про неналежне повідомлення платника податків, а тому позивач не мав об`єктивної можливості дізнатися про існування спірних рішень саме у липні 2025 року.
Відповідно до ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, з урахуванням наведених позивачем порушень, допущених Черкаським окружним адміністративним судом під час постановлення ухвали від 20.04.2026 року про залишення позовної без розгляду у справі 580/1398/26, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначена ухвала не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а відтак має бути скасована, а справа - направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року про залишення адміністративного позову без розгляду у справі за позовом адвоката Теслі О.М. від імені ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень - скасувати.
Справу направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий суддя О.О. Осіпова

Суддя С.В. Златін

Суддя С.В. Воловик